Te olette hän, eikö totta?
Suuri D'Artagnan?
D'Artagnan on todellakin nimeni.
Jos siihen liittyy Suuri, se jääköön muiden päätettäväksi.
Jalot tekonne puhuvat puolestaan. Olen kauan halunnut tavata teitä.
Olisitte voinut varata ajan sen sijaan että hiivitte huoneeseeni.
Kuinka onnistuitte pääsemään tänne?
Olen teille ruokaa tuovan piian ystävä.
Hän oli erittäin avulias. -Ja epäilemättä hyvin ystävällinen.
Kekseliäisyytenne on vaikuttavaa.
Mutta kysyn silti: miksi ette sopinut tapaamisesta tavalliseen tapaan?
En halua tavallista tapaamista.
Niin. -Antakaahan kun selitän.
Olette ollut minulle suuri innoituksen lähde.
Siksi otin selvää, miten teistä oikeastaan tuli yksi muskettisotureista.
Oikeastaan?
Eikö ole niin, että ennen sitä on valmentauduttava kaksi vuotta akatemiassa?
Kyllä.
Mutta jos ehdokas tekee sankariteon joka tekee teihin vaikutuksen...
Silloin voin nimetä ehdokkaan kuninkaan muskettisoturiksi.
Niin kuin silloin kun haastoitte kaksin- taisteluun nimekkäimmät muskettisoturit:
Athos, Porthos ja Aramis.
Silloin itse kuningas oli yleisön joukossa.
Saatte sen kuulostamaan yksinkertaiselta mutta siihen ei ole oikoteitä.
Mutta onhan se totta? -Suurin piirtein.
Niinkö taru kertoo? -Kyllä, herra.
Ja siksi minä, Philippe Gastonne, olen tullut tänne tänään haastamaan teidät.
Tekö haastamaan minut? -Otatteko haasteen vastaan?
Tehän olette vielä poika. Minkä ikäinen olette?
En ole nuorempi kuin te, kun haastoitte muskettisoturit.
Pankaa miekka pois, Philippe. -En lähde täältä tyytymättömänä.
Olen valmis antamaan teille jotain paljon hyödyllisempää -
kuin kaksintaistelun.
On nimittäin niin, että kirjoitan paraikaa muistelmiani.
Tulitte epäkohteliaasti keskeyttämään työni.
Ehkä haluatte kuulla todelliset tosiasiat.
Jos olen väärässä, olen varma, että se mitä tapahtui, oli sankariteko.
Kuunnelkaa, mitä sanottavaa minulla on.
Katsotaan sitten, haluatteko yhä kaksintaisteluun kanssani.
Hyvä on, herra.
No miten tarina alkaa?
Oliko se La Rochellessa, vai sodassa Espanjaa vastaan?
Minkä ikäiseksi luulet minua, poika?
Mainitsemasi sodat käytiin ennen kuin olin syntynyt.
Isäni sen sijaan osallistui kumpaankin.
Gascogne, 1625
Olen syntynyt Gascognessa, kaukana kaikista kahakoista.
Olin turvassa sodilta niin kuin kaikkialla Ranskassa.
Isäni valitsi sen tietoisesti jäätyään eläkkeelle -
voidakseen kasvattaa poikaansa turvallisessa paikassa.
Oliko tuo kommentti tarkoitettu minulle?
Kysyin, oliko se tarkoitettu minulle.
Täällähän ei ole muita, niin kenelle se olisi voitu tarkoittaa?
Nimeni? Nimeni on D'Artagnan.
Enkä aio kuunnella enempää solvauksianne.
Olkoon tuo opetukseksi. Häipykää Gascognesta tuottamasta ongelmia.
Charles? Missä olet, poika?
Anteeksi, isä. Olin hoitamassa hevosia.
Miekan kanssako?
Harjoittelet miekkailua yötä päivää.
Vaikka olisi muutakin työtä tilalla. Oletko ajatellut sen tarkoitusta?
Puolustaudun sillä tavalla. -Ymmärrän.
Paljonko otat siitä maksua? -Mitä?
Paljonko veloitat siitä? -Eihän se ole ammatti.
Ei niin, se ei ole ammatti.
Eikä se liity mitenkään kaupankäyntiin.
Tilan hoitaminen taas on ammatti.
Mutta sinuahan se ei ole ikinä kiinnostanut.
Hyvinhän me tulemme toimeen. -Niin, kun minä hoidan tilaa.
Työtä on aina. Kanojen syöttäminen, hevosten harjaaminen, kylväminen.
Ja nyt kun äitiäsi ei enää ole, on kotiaskareitakin.
Mitä teet sitten kun minua ei enää ole?
Yritätkö kertoa minulle jotain, isä. -Yritän, poikani.
Etkö voi hyvin?
Luoja! Paljonko sinulla on aikaa? -Tyhmyri. En minä sairas ole.
Sitä vain, että on korkea aika päättää mitä teet elämälläsi.
Olet melkein 18. Sinun ikäisenä olin jo taistellut Dordognessa.
Kyllä minä sotimaan voin mennä! -Anna tänne se.
Sinun on hankittava kunnon työ. Et sinä tätä tarvitse enää.
Sinähän olet opettanut minulle miekkailua. -Oletko tullut kysyneeksi miksi?
Elämme täällä rauhassa. Vaikeudet, joissa olet ollut, olet itse aiheuttanut.
Minulla on ollut miekka pienestä pitäen. -Ei tämä lelu mikään miekka ole.
Tämä on miekka.
Mitä sanot?
Onpa se uskomattoman kaunis. Mistä se on?
Sain sen lahjaksi mieheltä, joka oli aikoinaan naapurini.
Monsieur de Treville. Sanooko nimi sinulle mitään?
Treville?
Taistelimme rinta rinnan monta kertaa.
Taistelimme espanjalaisia ja hugenotteja vastaan.
Kaikki niitä, jotka sotivat kuningasta ja kardinaalia vastaan.
Sain tämän jäähyväislahjaksi häneltä kun tiemme erosivat.
Minä muutin tänne Gascogneen, hän meni kuninkaan palvelukseen -
toimien muskettisotureiden kapteenina. Se virka hänellä on tänäkin päivänä.
Muskettisoturien kapteeni?
Hän saa siitä palkkaa 10 000 kruunua vuodessa.
Voisi sanoa, että hän on vaikutusvaltainen mies.
Eikä vain sitä. Hän on osittain vastuussa sinun olemassaolostasi.
Miten niin?
Hän vei minulta tärkeän viestin äidillesi. Pyysin äitisi kättä.
Olimme kumpikin rintamalla.
Hän oli lähellä Rochellea, missä äitisi asui, kun hän oli nuori tyttö.
Siellä de Treville joutui taisteluun vihollista vastaan -
ei vähemmän kuin kolme kertaa.
Hän ylitti jokia, uhmasi metsäpaloja lähellä Lyonia.
Kun hän oli päässyt perille, kirjeeni oli niin nuhruinen ja märkä -
ettei sitä voinut lukea.
Onneksi de Treville oli niin ystävällinen -
että hän selvitti mitä kirjeessä luki.
Ja onneksemme meille kummallekin äitisi hyväksyi kosintani.
Kirjeistä puheen ollen. Olen kirjoittanut de Trevillelle -
muistuttaen häntä ystävyydestämme. Olen pyytänyt häntä harkitsemaan -
liittämistäsi jäseneksi kuninkaan muskettisotureihin.
Minustako muskettisoturi?
Kuninkaan aseistettu ratsumies.
Oletko varma että minut hyväksytään?
Olet vahva ja hyvä käsittelemään miekkaa.
Luonteessasi on vielä hiomisen varaa.
Olet kärsimätön ja suutahdat nopeasti.
Pari vuotta koulutuksessa parantaa ne viat.
Pari vuotta? Ei minun tarvitse paria vuotta miekkailua harjoitella.
Kuten sanoin, olet kärsimätön ja suutahdat helposti.
Se vaatii muutakin kuin miekkailutaitoa. Mutta ole huoleti.
Monsieur de Treville on kunnioitettavin kaikista tuntemistani miehistä.
Pelastin hänen henkensä useammin kuin kerran.
Hän ei unohda kiitollisuudenvelkaansa. -En tiedä, mitä sanoisin.
Vie tämä kirje de Trevillelle Pariisiin.
Sinne on muutaman päivän matka. Sinun täytyy maksaa majoituksesta.
Tässä kukkarossa on 15 kultakruunua.
Pidä huoli siitä. Pariisissa moni on halukas ottamaan sen sinulta.
Sama koskee miekkaa ja ennen kaikkea kirjettä.
Jos hukkaat sen, syytä itseäsi.
Ja mikä tärkeintä, älä anna temperamenttisi aiheuttaa ongelmia.
Mikä temperamentti?
Suhtaudut hymyynkin kuin se olisi loukkaus. Jopa yksi ilme provosoi.
Kätesi tarttuu miekan kahvaan kymmenen kertaa päivässä.
Lehmätkään eivät uskalla katsoa sinua silmiin, kun olet pahalla tuulella.
Sinulla on vahva oikeudentaju.
Mutta muista:
Ei sinun tehtäväsi ole ratkaista kaikkia epäoikeudenmukaisuuksia.
Kuuntele monsieur de Trevillea ja anna minulle ylpeydenaihetta.
Tässä sitä ollaan taas.
Pyydän teitä astumaan sivuun. Minulla on tärkeää asiaa Pariisissa.
Kieltäydyttekö menemään pois tieltä?
Sanon sen uudelleen. Minulla on tärkeää asiaa Pariisissa.
Menen tapaamaan de Trevillea, muskettisotureiden kapteenia.
Vaadin teitä astumaan sivuun.
No olkoon niin sitten.
Niin lähdin matkalle Gascognesta Pariisiin.
Matka oli miellyttävä, eikä mitään erityistä tapahtunut.
Ehkä minä tuudittauduin sen takia petolliseen omahyväisyyden tunteeseen.
Pariisissa tajusinkin, että olisi pitänyt kuunnella isän neuvoja.
Mitä neuvoja? Kirjeen vahtimista vai varomista pinteeseen joutumisesta?
Sekä että.
Tarinanne on hyvin kiehtova.
Luulin teidän tulleen vaatimattomista oloista niin kuin minä itsekin.
Että olette oman onnenne seppä.
Nyt tiedänkin synkän totuuden.
Valitettavasti kaikilla ei ole isää jolla on niin tärkeitä kontakteja.
Tarkoitatko, että minun on kiitettävä kaikista aikaansaannoksistani -
isääni, joka kirjoitti kirjeen herra de Trevillelle?
Jos minun isäni tuntisi kapteenin... -Kuka sinun isäsi on? Ehkä tunnen hänet.
Ehkä. Minä en tunne.
Ei sitten ihmekään, että olet katkera.
Sinulla ei ole oikeutta tuomita minua kun itse olet käyttänyt nepotismia.
Sinulla ei ole oikeutta olettaa sellaista -
ennen kuin olet kuullut koko tarinan.
No jatka sitten.
Pariisissa sovin tapaamisesta de Trevillen kanssa.
Löysin myös majapaikan. Isähän oli neuvonut minua menemään sellaiseen.
Valitettavasti isäni suhde muskettisotureihin paljastui.
Kerroin vuokraisännälleni tehtävästäni.
Oletan että hän kertoi sen puolelle pariisilaisista.
Ei kai se pahaa tehnyt? -Niin minäkin luulin silloin.
Pian sain oppia, että Pariisi on vaarallisempi kuin olin luullutkaan.
Niin.
Luojan kiitos, että pääsin tänne.
Näen heti, että olet se urhea mies josta isäntä kertoi minulle.
Ai minäkö? Niinhän minä olen.
Onko kaikki hyvin? -Ei. Olen suuressa vaarassa.
Vaarassa? Kerro toki lisää. -Mistähän aloittaisin?
Vaikka alusta.
Se alkoi tunti sitten, kun muuan mies näki minun menevän Louvreen.
Ai että Louvreen? -Oletko käynyt siellä?
Tulin tänne vasta aamulla. -Suosittelen sitä.
Entä se mies? -Niin, hän näytti hyvin pahalta.
Mustat vaatteet ja pitkä arpi naamassa.
Hän miehinen esti minua menemästä. -Minkä takia?
Voit varmaankin kuvitella. -Keskellä päivää? -Niin, eivätkä he salailleet sitä.
Käännyin ympäri ja lähdin juoksemaan. He seurasivat minua kuin koiralauma.
Voin kuvitella millainen se mies oli. Hänen on saatava opetus.
Mistä löydän mainitsemasi koirat? -He ovat tässä ulkopuolella.
Täälläkö? -He seurasivat minua tänne asti.
Tulin tänne hakemaan pelastusta. -Onneksi löysit minut.
Minä en typeriä konnia pelkää.
Miten monta heitä oli? -Neljä tai viisi.
Mitä enemmän, sitä parempi.
Odota täällä niin käyn piiskaamassa ne neljä koiraa.
Tai viisi. -Niin juuri.
Odota. Jollet tule takaisin...
Kyllä minä takaisin tulen.
Olin niin ihastunut naiseen, että en tullut kysyneeksi hänen nimeään.
Enkä kysynyt mitään muutakaan.
Tietenkään en löytänyt mitään koiralaumaa.
Olin nuori ja tyhmä, ja sen sijaan että olisin tajunnut tulleeni petetyksi -
mietin vain sitä, miten saisin naisen vakuuttuneeksi siitä -
että olin lyönyt vihollisen ja sitä, millaisen palkkion saisin siitä.
Nainen oli kadonnut ja niin olivat 15 kruunuanikin.
Kirjekin oli poissa, ja minun piti pian tavata de Treville.
Mitä teit? -Tapaamisestahan oli jo sovittu.
Olisinko suututtanut miehen olemalla menemättä tapaamiseen?
Olisinko lähtenyt etsimään naista josta en tiennyt yhtään mitään?
En voinut muuta kuin mennä sovittuun tapaamiseen -
ja toivoa, että herra de Treville olisi hyvällä tuulella.
Teitkö niin? -En aivan.
Minun piti odottaa ulkona koska de Trevillella oli kiireisempiä asioita.
Hänellä oli vierailijoita, joita en nähnyt, mutta joiden äänen kuulin.
Kolme tyyppiä, joista en pitänyt lainkaan.
Tiedättekö, mitä kuningas sanoi minulle aamulla?
Tiedättekö, herrat?
Emme, mutta toivomme, että kerrotte siitä meille.
Aramis, hän sanoi, että minä tästedes valitsen itse muskettisoturit -
kardinaalin miehistä. -Miksi?
Siksi, Porthos, että hän on sitä mieltä että hänen laiha viininsä -
on korvattava paremmalla viinillä.
Laiha viini? Mitä tarkoitatte? -Tarkoitan sinua, Athos.
Ja sinua, Aramis.
Ja eritoten sinua, Porthos. -Minuako?
Eritoten sinua.
Miksi luulette kuninkaan sanoneen sellaista?
Siksi, että hän oli kuullut itse kardinaalilta -
muskettisotureista, jotka olivat jääneet Rue Feroulle sulkemisajan jälkeen -
ja käyttäytyneet meluisasti ja järjestystä häiritsevästi.
Kun vartijat yrittivät pidättää juopot, siitä syntyi tappelu -
josta aiheutui tavernalle vahinkoja joista minun on maksettava omistajalle.
Vartijoiden pahoinpitelemät muskettisoturit -
vietiin sitten kardinaalin vankityrmään selviämään.
Kun minä, muskettisoturien kapteeni, sain kuulla tapahtuneesta -
minun oli pakko pyytää kardinaalia päästämään heidät pois tyrmästä.
Kuulostaako tutulta, hyvät herrat?
Kaikki paitsi se, että pyysitte vapauttamaan meidät.
Niin, siitä emme tienneet mitään.
Minä aivan kimpaannuin kuulemastani.
Olivatko he kuninkaan muskettisotureita?
Gascognessa luultiin, että kardinaali olisi melkein yhtä mahtava kuin Jumala.
He taistelivat hänen sotilaitaan vastaan.
Kaikki tietävät, että kardinaalin sotilaat ja muskettisoturit ovat kilpailijoita.
Minä en tiennyt sitä.
Siihen aikaan sellaisista asioista puhuttiin vain yksityisesti.
Olin pian pääsevä kurkistamaan muskettisotureiden yksityiseen maailmaan.
Tiedätte kyllä muskettisoturien ja kardinaalin sotilaiden rivaliteetista.
Totta kai. Siksihän me teimme vastarintaa.
Olen varma, että olette samaa mieltä siitä että olisi suuri häpeä -
jos me kolme olisimme antaneet periksi vartijoille.
Se häpeä tuli vältetyksi, mutta tilalle tuli vielä suurempi.
Ymmärrättekö minkä vahingon saitte aikaan? -On se varmasti korvattavissa.
En tarkoita tavernassa aikaan saamianne vahinkoja.
Tarkoitan muskettisoturien mainetta.
Kolme parasta muskettisoturiani saa selkään parilta kardinaalin vahdilta.
He yllättivät meidät. -Olitte ryypänneet niin ettei teistä ollut vastusta.
Oli heitä enemmän kuin pari. Heitä taisi olla neljä.
Tai viisi...tai kuusi. -Niin. Ainakin kuusi.
Kuusi teitä kolmea vastaan?
No ehkä kardinaali liioitteli vähän.
Olisimme kiitollisia, jos kuningas saisi kuulla meidän versiomme.
Ei tule kuuloonkaan.
Kuningas on jo kuullut kolmesta nuoresta koulutuksessa olleesta soturista -
jotka eivät ole lainkaan tärkeitä ja jotka on jo erotettu tehtävästään.
En ole niitä miehiä, jotka voivat olla epärehellisiä ilman minkäänlaista vaivaa.
Toivottavasti minun ei tarvitse katua sitä. -Niin...
Tiedän, kuka olet, poika. Luoja sinua auttakoon, jos tuot huonoja uutisia.
Niin? -Olemme sopineet tapaamisesta.
Mitä? Puhu kuuluvammin, poika.
Olemme sopineet tapaamisesta.
Se on tänään. -Katsotaan...
Minä en itse sovi näitä tapaamisia.
Sano vain mitä haluat.
Olet tullut Gascognesta. Isäni, jonka tunnette, lähetti minut tänne.
Niinkö? Minulla ei tietääkseni ole tuttuja Gascognessa.
Tunsitte hänet ajalta ennen kuin hän lopetti. -Mikä hänen nimensä on?
D'Artagnan.
D'Artagnan? Niin, muistan hänet.
Sinulla on kirje minulle. On mielenkiintoista lukea se.
Isäsi oli mainio aseveli monessa taistelussa.
Haluan todellakin kuulla hänen viimeisimmistä saavutuksistaan.
Hän kirjoitti teille siitä syystä, että hän toivoo -
että järjestäisitte minulle paikan muskettisotureiden rivistä.
Muskettisotureiden rivistä?
Ei Pariisiin tulla noin vain, jotta heti pääsisi muskettisoturiksi.
Ensin on pitänyt osallistua menestyneesti moneen taisteluun-
tai tehdä jotain taitoa vaativaa -
tai käydä läpi kahden vuoden koulutus.
Tiedän sen, herra. Isäni on antanut minulle tarpeellisen koulutuksen.
Sen minä uskon.
D'Artagnan oli parhaita sotilaita, joiden kanssa minulla on ollut ilo palvella.
Jos olet perinyt hivenenkään hänen taidoistaan -
sinusta tulee varmasti hyvä ehdokas.
Kunhan vain näytät isältäsi saamasi kirjeen -
voimme puhua siitä miten voin auttaa sinua.
Siitä olisin hyvin kiitollinen.
Se kirje...
Et ole varmaankaan tullut Gascognesta asti ilman sitä.
En, herra.
Mutta... -Niin?
Ikävä sanoa, mutta eilen illalla minä jouduin varkaan uhriksi.
Varkaanko? -Niin, herra.
Varas varasti minulta 15 kruunua ja isäni kirjeen.
Miten se tapahtui?
Huoneeseeni tuli tavattoman kaunis nainen.
Oletko kertonut kenellekään, että tapaisit minut ja mistä syystä?
Olen saattanut kertoa. -Olisitko mahdollisesti voinut sanoa -
että sinulla oli kirje, joka oli tarkoitettu minulle?
En ajatellut, että se on salaisuus.
Isäsi on opettanut sinut miekkailemaan mutta ei mitään maailman menosta.
Nyt ollaan Pariisissa, poikani, ei Gascognessa.
Sinun pitää koko ajan olla varuillasi kieroilun varalta.
Moni antaisi kätensä muskettisoturien kapteenille osoitetusta kirjeestä.
Huolimatta sisällöstä he keksivät keinon käyttää sitä hyväkseen.
Herra de Treville kertoi Pariisissa olevista tärkeistä henkilöistä.
Muskettisoturien ja kardinaalin miesten välisestä rivaliteetista ja Rochefortista.
Sitä miestä minun tuli varoa.
Se näyttää olevan tapana kuninkaan muskettisoturien kapteenille. -Mikä?
Antaa oppitunteja joita kukaan ei halua kuunnella.
Neuvon sinua kuuntelemaan tätä erityistä oppituntia.
Jos olisin kuunnellut isääni, en olisi ehkä menettänyt sitä kirjettä.
Jos sallit minun pitkästyttää sinua vielä vähän aikaa -
niin ymmärrät, miksi minun olisi pitänyt kuunnella de Trevillea.
Tarkoitatko että nainen on vakoilija? -On se mahdollista.
Hän oli siis tavattoman kaunis? -Niin oli.
Puhuiko hän espanjalaisittain murtaen? -En ole ikinä tavannut espanjalaista.
Oliko hänellä seurassaan arpinaamainen mies?
Hän oli yksin.
Ja hän varasti sinulta 15 kruunua?
Ehkä hän oli vain varas.
Oli miten oli, olet nyt täällä edessäni -
ilman kirjettä tai näyttöä siitä kuka väität olevasi.
Siihen on vain kaksi selitystä.
Olet vakooja ja sinut on lähetetty tänne siinä toivossa -
että vain D'Artagnanin nimi riittäisi minulle -
jotta toivottaisin sinut tervetulleeksi muskettisotureihin.
Tai, mikä olisi paljon kauheampaa...
Olet todellakin D'Artagnanin poika, mutta olet niin äärettömän hölmö -
että annoit minulle osoitetun kirjeen joutua vihollisen käsiin -
ja joka voi sen pohjalta suunnitella jotain pääni menoksi.
Mikä se ensimmäinen vaihtoehto oli?
Ovi on takanasi. -Mitä?
Ovi, josta tulit sisälle. Ole hyvä ja sulje se kun menet ulos.
Kyllä, herra.
Jos olet ystäväni D'Artagnanin poika, vie hänelle terveisiä.
Kyllä vien, herra.
Ja syvimmät valitteluni siitä, että hänellä on noin tyhmä poika.
Näin hänet. Naisen, joka varasti kirjeen.
Otan kirjeen takaisin ja niin D'Artagnanin nimeä kunnioitetaan taas.
Katso vähän minne menet, poika. -Oli niin kiire.
Etkö pyydä anteeksi ystäviltäni, Athokselta ja Porthokselta?
Kuten sanoin, minulla oli...
Athos ja Porthos?
Sinä olet kai Aramis. Te kolme saitte de Trevillen huonolle tuulelle.
Tiedättekö, mitä vaikeuksia olette aiheuttaneet minulle?
Aiheuttaneet sinulle? Tiedätkö, kenelle puhut?
Tiedän.
Kolmelle juopolle, jotka viettivät yön kardinaalin vankityrmässä.
Olkaa hyvät ja tehkää tietä.
Vai juoppoja? Aiotko sietää tuollaista? -No en todellakaan.
Vain yksi meistä on juoppo, ja se en ole minä. Peru sanasi, poika.
Jos joku teistä sanoo minua vielä pojaksi, minä kyllä...
Mitä? Vedätkö miekkasi? -Kaksintaistelu on laitonta.
Mutta ei mahdotonta. -Minulla ei ole aikaa.
Tuo on aina pelkurin tekosyy. -Nyt riittää. Sano aika ja paikka.
Minäkö? -Te kaikki kolme.
Ihan miten vain, mutta nopeasti. -Syyttäisit meitä ylivoimasta.
Kaksintaistelu on käytävä oikeudenmukaisesti.
Muskettisoturina vaadin sitä.
Sanokaa vain aika ja paikka. -Vankilan takana varhain aamulla.
Siis aamun valjettua huomenna vankilan takana olevalla pihalla.
Nähdään siellä, poika.
Nimeni on D'Artagnan gascognelainen.
No, mitä sanotte?
Lyön vetoa kruunusta ettei hän tule.
Hyväksyn vedon.
Eikö sinulla olekaan enää kiire? -Haluatteko yhä taistella?
Ei täällä, poika. Kaksintaistelu on laitonta.
Varhain huomenna kuten sanottu. Mikäli ei ole ruvennut kaduttamaan.
Olen herrasmies ja valmis pyytämään anteeksi, jos olen suututtanut jotakuta.
Poika katsoo olevansa herrasmies. -Teiltä en aio pyytää anteeksi mitään.
Mitä miehiä te sitten olettekin niin huomenna tavataan.
Vankilan pihalla. -Minä tulen.
Siitä vedosta... Voisimme muuttaa ehtoja.
Olet minulle pian kruunun velkaa.
Vai sellaisissa olosuhteissa sinä haastoit heidät?
Kuvittelin vähän sankarillisempaa kohtausta, en vahinkoa.
En minä heitä haastanut. He haastoivat minut.
Otitte haasteen vastaan kaikkia kolmea vastaan.
Juuri silloin olisin tehnyt mitä tahansa saadakseni kirjeen takaisin.
Niin. Löysitkö naisen? -Etsin häntä kauan Pariisin kaduilta.
Mutta en löytänyt häntä.
Turhaan olin huolissani.
Oli nimittäin tarkoitettu niin että nainen löytäisi minut.
Pelaatko taas itseäsi vastaan?
Mitä?
Shakkilauta.
Tykkään pelata itseäni vastaan. -Huomaan sen.
Kieroilu hovissa muistuttaa shakinpeluuta.
Ratsu menee sinne, kuningatar tänne.
Ja minä olen aina askelta edellä.
Myös hänen ylhäisyyttään?
Olen vain hänen ylhäisyytensä palveluksessa.
Teit oikein varastaessasi tämän ja huhut pitävät paikkansa.
Poika oli menossa tapaamaan de Trevillea.
Oliko se tärkeä tapaaminen? -Ei oikeastaan.
Hän on vain nuori poika, joka haaveilee muskettisoturin urasta.
Minulle voi olla jotenkin hyötyä siitä.
Jos hän on vain viaton poika, annetaan omaisuus takaisin ja jätetään rauhaan.
Hän saa omaisuutensa takaisin, mutta haluan ensin puhua hänen kanssaan.
Miksi? -Hän ei ole tärkeä ihminen, mutta hänellä on suora yhteys de Trevilleen.
Pojan isä oli de Trevillen aseveli ja hän pelasti tämän hengen.
de Trevillen kaltaiselle miehelle on kunnia-asia maksaa sellainen velka.
Jos saamme pojan käyttämään vaikutusvaltaansa meidän hyväksi...
Mitä haluat minun tekevän? -Tuo poika minulle.
Miten? Ei hän luottaisi minuun enää.
Palauta kirje hänelle merkiksi hyväntahtoisuudesta.
Jollei se tepsi, keksit varmasti jonkin toisen keinon.
Olet aina niin kekseliäs.
Sinun on parasta muistaa, kuka olen ja kenen palveluksessa olen.
Hänen ylhäisyytensä voisi helposti paljastaa kurjan menneisyytesi.
Jos hän sen tekisi, et mitenkään voisi välttyä pyövelin teloituskirveeltä.
Luulet olevasi kuningatar, mutta olet vain talonpoika tässä pelissä.
Sinä katsot olevasi kuningas. -Tietysti.
Ole varovainen, talonpoika voi liikkua nopeammin.
Niin?
Sinä!
Tulin vain palauttamaan tämän sinulle. -Rahani.
Pyydän anteeksi. En tiennyt kuka olit, kun minä...
Kun ryöstit minut kuin kurja varas. -Pyydän anteeksi.
Olisihan minun pitänyt arvata.
Et sinä ensimmäinen huiputettu ole etkä viimeinenkään.
Hyvin harva kohtelias nuorimies kieltäytyisi auttamasta avutonta naista.
Niin. Hyvä, että olet muuttanut mielesi.
Miksi toit nämä takaisin?
Kun valkeni, kuka olet ja mikä suhteesi de Trevilleen on...
Oletko lukenut kirjeeni? Missä se on? -Olin juuri kertomassa.
Tarvitsen sitä. Saat mieluummin pitää rahat kuin isältäni saamani kirjeen.
Ymmärrän. Kirje on turvassa ja saat sen takaisin.
No?
Pyydän sinua tulemaan mukaani.
Ystäväni haluaa puhua kanssasi.
Minun kanssaniko?
Miksi?
Kun meille valkeni, kuka olet ja millainen suhde sinulla on de Trevilleen...
Sen voit unohtaa. -Mitä?
Juuri teidän ansiostanne minulla ei ole suhdetta de Trevilleen.
Kun kävi ilmi, että minulla ei ollut kirjettä, hän lähetti minut tieheni.
Muuttaisiko hän mielensä jos sinulla olisi se kirje?
Voi olla. Se on ainoa mahdollisuuteni.
Minulta on kaikki mennyt pieleen tultuani Pariisiin.
Olen menettänyt kirjeen, suututtanut de Trevillen.
Kaiken kukkuraksi minua odottaa kaksin- taistelu kolmea muskettisoturia vastaan.
He luultavasti tekevät minusta hakkelusta.
Kolme muskettisoturia? -En tajua, miten he ovat päässeet muskettisotureiksi.
Aivan kauheita ihmisiä. Athos, Porthos ja joku kolmas.
Aramis. -Aivan. Mistä tiesit?
Heidät mainitaan samassa yhteydessä. He ovat surullisen kuuluisia.
Tiesin sen. -Mutta he ovat hyviä miekkamiehiä.
Joudutko taistelemaan kaikkia kolme vastaan? Miksi?
En tiedä. Joudun vain usein sellaisiin tilanteisiin.
Ehkä ystäväni voi auttaa sinua.
Hänellä on vaikutusvaltaa hovissa.
Et sinä halpamainen varas olekaan.
Ystävälläni on ehdotus sinulle. Siitä saattaa olla hyötyä.
Koska minusta ei tule muskettisoturia, tarvitsen tulolähteen.
Jos palaan Gascogneen tyhjin käsin, isä ei enää tunnusta minua pojakseen.
Tule sitten mukaani.
Nyt heti.
Emme me kaksintaisteluun ole menossa, D'Artagnan.
Noin kaunis miekka olisi paremmassa turvassa täällä, eikö?
Ethän halua, että se varastetaan?
Varastetaan? Paraskin sanomaan. Sinähän se varas täällä olet.
Ja me lähdemme yhdessä. Joten miekka on paremmassa turvassa täällä, eikö totta?
Niin, olet kai oikeassa.
En vielä tiedä nimeäsi, arvon neiti.
Se kelpaa hyvin. -Arvon neitikö?
Menit siis samaan ansaan uudestaan? Vaikka tiesit, että nainen on vakooja.
Voin vakuuttaa, Philippe, että jos sinussa on tippaakaan ihmisverta -
et olisi itsekään voinut mitään niin kauniin naisen edessä.
Näet pian millainen veri minussa virtaa. Lupasit minulle kaksintaistelun.
En minä ole sellaista luvannut. -Sanoit, että jos kuuntelisin...
En ole vielä valmis. Etkö halua kuulla, millaiseen ansaan jouduin?
Eikö pian jo tule sankaritekoja? Tämä on tähän mennessä ollut komediaa.
En tiedä missä vietin yön.
Ehkä samassa tyrmässä kuin muskettisoturit edellisen yön.
Aamunkoitteessa minut herätetiin kovakouraisesti.
Hyvin tehty, arvon rouva. -Arpinaamainen mies.
Nyt sinun täytyy matkustaa Englantiin. -Sitäkö hänen ylhäisyytensä haluaa?
Kyseenalaistatko hänen viisautensa? -Ei, minä...
Sitten sinä kyseenalaistat minut. -En tietenkään.
Tee sitten niin kuin sanotaan.
Arvon rouva, kaikki ei taida olla niin kuin miltä näyttää.
Jos tarvitset apuani...
Et voi nyt antaa sellaista lupausta, D'Artagnan. Ehkä jonain päivänä.
Tuo hänet tänne.
Pyydän anteeksi tätä epätavallista kutsua.
Epätavallista? Miehillänne on onnea koska en ole aseistettu.
Jos minulla olisi miekka, he eivät eläisi. -Sitä en epäile.
Mutta nyt puhutaan siitä miksi tämä keskustelu.
Onko teillä kirjeeni? Missä se on?
Totta kai. -Annatteko sen takaisin minulle?
Kaikki aikanaan. Minulla olisi nyt ehdotus.
Ette ole tehnyt hienoa ensivaikutusta.
Pelkään että tällaiset toimenpiteet ovat toisinaan välttämättömiä -
kun on suorassa yhteydessä kardinaaliin.
Teette työtä kardinaalille. Niinpä oletan että nimenne on Rochefort.
Pitää paikkansa. Olen myös, lainkaan liioittelematta -
kardinaalin silmät ja korvat niin Pariisissa kuin sen ympäristössä.
Mitä osaa leidi näyttelee tässä? -Hän ei ole päänvaivanne.
Päänvaivanne on de Treville.
Kirjeen mukaan hän ja isänne olivat hyviä ystäviä.
Jos se on totta, se takaa teille paikan hänen suosiossaan -
ja muskettisoturin työn.
Se olisi mahdollista jos minulla olisi se kirje.
Eikö herra de Treville suhtautunut teihin suopeasti?
Ei. -Sepä hyvä. Sitten ette ole hänelle mitään velkaa.
Ehdotan, että jos annan teille kirjeen takaisin -
käytte de Trevillen luona uudelleen.
Näytätte hänelle kirjeen, pyydätte anteeksi ja anotte vaikka anteeksiantoa -
mutta varmistautukaa siitä, että saatte muskettisoturin paikan.
Jos olette kardinaalin mies, miksi halu- atte, että minusta tulee muskettisoturi?
Teidän täytyy antaa itsestänne kuva, että olette muskettisoturi -
vaikka sydämestänne kuulutte kardinaalille niin kuin minäkin.
Tiesin, ettei hän tulisi. -Poikako vai Porthos?
Anteeksi hyvät herrat. Tiedätte, että en taistele vatsa tyhjänä.
Ei mitään kiirettä, Porthos. Haastajamme on pettänyt meidät.
Miten kauan odotamme? Aurinko on noussut. -Annetaan hänelle tunti aikaa.
Tunti? Luulin että homma olisi hoidettu kuuteen mennessä. Menen aamiaiselle.
Olet jo syönyt aamiaista. -Tämä on vain pieni suupala.
Minulla on aamiaistapaaminen naisen kanssa. -Minäkin tapaan naisen.
Mikä tapaaminen aamukuudelta on? -Sitä alustettiin eilen illalla.
Jos Jumala tahtoo, se jatkuu nyt aamulla. -Odotetaan vielä pari minuuttia.
Pitäisikö minun vakoilla kardinaalille?
Olette ennen kaikkea muskettisoturi.
Teille maksetaan muskettisoturin palkka.
Saatte myös täyden palkan kardinaalin vartijan tehtävästä.
Mutta olisin silti vakooja? -Se on täysin vaaratonta.
Tiedottaisitte vain silloin tällöin minua de Trevillen toiminnasta.
Minkä takia?
Ei teidän tarvitse sitä pohtia.
Eikö isänne hartain toive olekin, että teistä tulee muskettisoturi?
Sehän se oli.
Mutta ilman kirjettä se jää haaveeksi eikä toteudu ikinä.
Yksi asia vielä. Jollette halua työskennellä minulle -
en voi taata turvallisuuttanne näin isossa kaupungissa kuin Pariisi -
enkä edes sitä, että pääsette turvallisesti pois täältä.
Valinta on teidän.
Miten monta minuuttia muutama on? -Vielä muutama.
Sinua aina kiinnostaa taistella. -Yksi asia huolestuttaa minua.
Mitä jos poika tulee myöhemmin ja näkee, että emme ole täällä.
Hän luulisi, että meitä pelottaa ja pian puoli Pariisia saisi tietää sen.
Mitä jos huhu kiitäisi kardinaalin korviin, ja sitten kuninkaan?
Jaksaisiko de Treville odottaa saadakseen kuulla meidän versiotamme tarinasta?
Olet siis valmis odottamaan häntä, jotta et häviäisi vetoa, jonka löimme.
Ei kuulu asiaan ollenkaan. Puoli kruunuahan se oli, vai mitä?
Kruunu se oli, Aramis. Tiedät sen ihan hyvin.
Muutama minuutti vielä.
En voi hyväksyä niin epäkunnioittavaa sopimusta.
Jos vielä tapaan de Trevillen, kerron hänelle aikeistanne.
Miksi de Treville uskoisi sanaakaan siitä mitä sanot ilman tätä?
Älkää!
Ilman tätä kirjettä olette vain poika Gascognesta -
josta ei ikinä tule mitään.
Tosi fiksua.
Aiotteko jatkaa tuota koko päivän?
Minulla on paljon kynttilöitä.
Nyt tuo saapi riittää!
Hoidelkaa hänet.
Ottakaa hänet kiinni!
Täytyy vain todeta, ettei hän tule. -Sitten olet minulle kruunun velkaa.
Pelkuri. Mikä hänen nimensä olikaan? -D'Artagnan gascognelainen.
Se nimi ei pääse historiankirjan suurten nimien joukkoon.
Lähdetään.
Odottakaa.
Onko se hän?
Kuin juoksisi henkensä edestä.
Tulit lopultakin. Missä miekkasi on? -Mitä?
Kaksintaisteluun. Olet myöhässä.
Pyydän anteeksi. Tuli esteitä.
Keitä nuo herrat ovat? -Kardinaalin miehiä.
Heillä ei ole univormua. -Sitten heillä on jotain sopimatonta mielessä.
Tuo kaveri tuolla takana oli sinä iltana tavernassa.
Neljä yhtä poikaa vastaan? Aika epäreilua.
Neljä kolmea vastaan kuulostaa reilummalta. - Eikö niin, Porthos?
Sinua kai huvittaisi taas kaksintaistelu, Aramis.
Jos olette kardinaalin miehiä, halunnette otella muskettisotureita vastaan?
Etenkin kun teitä on enemmän.
Neljä kolmea vastaan ei ole paha juttu mutta neljä neljää vastaan on reilumpaa.
Poika ei näköjään olekaan pelkuri. -Nimeni on D'Artagnan!
No, D'Artagnan, katsotaan miten hyvä olet tappelemaan.
Arvostan kunnon kaksintaistelua, mutta oli tuokin kiistämättä hauskaa.
Oliko se nyt tässä? Tähän kai sinäkin olet tyytyväinen, Aramis?
Vielä on se kaksintaistelujuttu. -Mitä?
Tämä nuorimies loukkasi meitä kutsumalla meitä juopoiksi.
Lupasi otella meitä kolmea vastaan. -Niinhän se oli.
Mutta hänellä ei ole miekkaa. -Hän voi ottaa minun miekkani.
Odotan, kunnes hän on voittanut teidät kummatkin.
Mitä sanot, D'Artagnan? Oletko niin rohkea kuin väität olevasi?
Aiotko todellakin haastaa kolme muskettisoturia?
Sinulla on huonot mahdollisuudet. -Sanoin että tekisin tämän.
En ikinä peru haastetta olivat sitten mahdollisuudet millaiset tahansa.
Ota rauhallisesti, D'Artagnan.
Panin vain rohkeutesi kokeeseen.
Ilokseni totean, että olet niin urhea kuin sanoitkin olevasi.
Kaksintaisteluhan on laitonta.
Jos olisit rikkonut lakia, meidän olisi pitänyt pidättää sinut.
Miksi halusit tavata herra de Trevillen?
Toivoin että minut hyväksyttäisiin muskettisoturiksi.
Jospa pyytäisimme päästä tapaamaan herra de Trevillea.
D'Artagnanin kanssako?
Kun nämä herrat heräävät, de Treville haluaa kyllä tavata meidät.
Lähdetään ennen kuin heitä tulee lisää. Eikö teillä kahdella ollutkin jokin meno?
En tiedä riittääkö energia. -Lähetä poika sinne.
Hänellä näyttää olevan sitä. -Mistä te puhutte?
Lopultakin sankarin otteita!
Olisi pitänyt tietää, että sinua kiinnostaa enemmän katutappelu -
kuin se viisaus, jota yritän jakaa sinulle.
Menittekö heti tapaamaan de Trevillea? -Vasta seuraavana päivänä.
Ehdin siis mennä kasarmille pesemään mätien vihannesten hajun pois itsestäni.
Siellä tapahtui jotain odottamatonta.
Ei kai se vain...
Arvon rouva.
Jos Rochefort saa tietää tästä... -Istuudu.
Olen lähdössä Englantiin vaaralliselle tehtävälle.
Rochefortin käskystä, oletan.
Pääsetkö ikinä hänen otteestaan? -Ehkä jonain päivänä.
Millä hän saa pidettyä otteensa sinusta?
Ei hänellä ole minusta otetta, vaan hänen ylhäisyydellään.
Kardinaalillako? Miksi?
Olen nuori, D'Artagnan, mutta olen elänyt pitkän elämän.
Milloin palaat Englannista?
En tiedä, ehkä en ikinä.
Siksi tulinkin tänne. Tavatakseni sinut viimeisen kerran.
Sinussa on jotain, D'Artagnan. Suuri sielu, rehellisyyttä, rohkeutta.
Se on hyvin harvinaista tässä maailmassa.
Olisivatpa vain olosuhteet olleet erilaiset. -Niin?
Jollei Rochefort voisi määräillä minua -
etkä sinä olisi niin ihastunut muskettisotureista...
Jollemme olisi syvän kuilun eri puolilla...
Niin?
Ei. Se on mahdotonta.
Minun täytyy mennä. Asetan meidät kummatkin vaaraan.
Tapaammeko me enää ikinä?
En tiedä. Ehkä.
Mutta jollemme tapaa...
Pidä huoli, D'Artagnan.
Hyvästi, milady.
Sanokaamme au revoir.
Tulimme niin pian kuin voimme, ennen kuin saisitte kuulla valheita...
Ennen kuin saisitte kuulla muunneltua totuutta tapahtumista kardinaalilta.
Jo toinen kerta, kun käyttäydytte sopimattomasti kahden päivän aikana.
Tappelitte kadulla kuin pahimmat huligaanit.
Kai te tiedätte, että muskettisoturien mainetta ei saa tahrata?
Kyllä tiedämme.
Olemme pahoillamme.
Ja se maine on Ranskan paras ase vailla vertaa.
Sitä eivät kardinaalin miehet saa horjuttaa.
Tiedättekö, miksi olin teihin niin tyytymätön viimeksi?
Siksi että hävisitte taistelun.
Mutta nyt voin kertoa kuninkaalle sankaritarinan!
Kuningashan tykkää voimainkoitoksista etenkin jos hänen miehensä voittavat.
Onhan hän yhä nuori mies. -Mutta kardinaali...
Kardinaali ei ole puhunut tästä mitään mikä saa minut uskomaan -
että olitte oikeassa siinä kun sanoitte että hänen sotilaansa tekivät väärin.
Jos heillä olisi ollut oikeus pidättää tämä nuorimies, siitä olisi sanottu.
Tämä nuorimies pärjäsi oikein hyvin yhteenotossa.
Hänen rohkeutensa teki vaikutuksen.
Ja hänen kunniantuntonsa.
Kaksi päivää Pariisissa, ja olet jo nujertanut neljä kardinaalin miestä.
Ja saanut kehuja kolmelta parhaalta muskettisoturiltani.
Jos sinulla olisi vielä se kirje, uskoisin että olet D'Artagnanin poika.
Minullahan on se kirje. Tässä.
Mitä ihmettä?
Tämä on kirje isältäni.
Onko herra D'Artagnan lähettänyt tämän räsyn kuninkaan kapteenille?
Tuhat tulimmaista!
Kyllä tämä on D'Artagnanilta. -Kuinka?
Hän muistuttaa minua siitä, kun toimitin hänen kirjeensä yhtä kurjassa kunnossa.
Hän tiesi, että vain minä ymmärtäisin sen merkityksen.
Vakoojat eivät siitä ymmärtäneet mitään.
Hän kertoi minulle siitä. -Hienoa, hienoa.
Tästä minun täytyy kertoa kuninkaalle. Hän pitää sitä hauskana.
No, hyvät herrat. Ehkä te kolme...
Te neljä tulette mukaani.
Ehkä sinä olet kuningatar kaikesta huolimatta.
Hän on laudan vahvin nappula.
Hän on tehokkaimmillaan ainoastaan hyvän pelaajan käsissä.
Muuten hän voi olla hämmästyttävän...
...haavoittuvainen.
Miten D'Artagnanin kanssa meni? -Juuri niin kuin voi odottaa.
Sinä et ikinä tuota minulle pettymystä.
Pian se poika on täysin vallassamme.
Kuten hänen ylhäisyytensä haluaa.
Minulla olisi kysymys. -Niin?
Miten on mahdollista, että voit kertoa niin yksityiskohtaisesti -
Rochefortin ja naisen kesken käydyistä keskusteluista?
Tutustuin myöhemmin Rochefortiin erilaisissa olosuhteissa.
Hän paljasti minulle asioita, jotka olivat olleet minulle arvoituksia.
Onko sinulla muuta kysyttävää? -Mitä sille naiselle tapahtui?
Tutustuin häneenkin paremmin.
Ne tarinat saavat odottaa. Muistelmani eivät ole vielä läheskään valmiit.
Mitä sen jälkeen tapahtui, kun olit puhunut de Trevillen kanssa?
Pääsitkö tapaamaan kuningasta? -Mitä luulet?
Kuningas oli niin vaikuttunut, että teki minusta heti muskettisoturin -
ja pääsin vartioimaan hänen huoneitaan.
Sain myös luvan opiskella kaksi vuotta akatemiassa -
kouluttautuakseni muskettisoturiksi kaikkien muiden tavoin.
Uudet ystäväni, Athos, Porthos ja Aramis -
pitivät huolen siitä, että vuodet olivat seikkailurikkaita.
Opin pian tuntemaan heidän erikoispiirteensä.
Athos oli heistä vakavin ja huomaavaisin.
Aramis oli aina valmiina taisteluun.
Porthos oli aina ehdottamassa juotavaa tai hyvää ruokaa.
Kuinka sinä sovit joukkoon? -Valoin siihen nuoruuden eloisuutta.
Kaikestahan on jo kauan.
Aramiksesta tuli jesuiittojen kenraali.
Porthos meni rikkaisiin naimisiin ja hänestä tuli paroni.
Athos valitettavasti joutui epäsuosioon myöhemmin elämässään.
Alkaa olla jo myöhä.
Ehkä me tapaamme vielä toisenlaisten olosuhteiden vallitessa.
En ole valmis lähtemään vielä.
Kai olet oppinut ainakin sen, ettei menestykseen ole oikotietä?
Ehkä. Olen myös oppinut jotain sinusta.
Sinä et koskaan ole perääntynyt taistelusta.
Et kai ole tosissasi?
Nuori poika kuninkaan muskettisoturien kapteenia vastaan?
Olisithan sinä tehnyt samoin. Olit haastanut kolme yhtä aikaa.
Sinun iässäsi olisin haastanut vaikka armeijan, mutta ei se viisasta ole.
Miekkani on koholla. Jos kieltäydyt, minun on levitettävä uutista -
että suuri D'Artagnan ei ole enää sama mies kuin oli aikoinaan.
Ehkä hän on liian vanha ja väsynyt tai ehkä häntä pelottaa.
Pelottaa?
Olet jo saanut tarpeeksi aikaani, poika.
Minua huolettaa vain se, että minun on pian pestävä pois veresi -
univormustani.
Sillä lailla. Kuulostat lopultakin entisaikojen D'Artagnanilta.
Katsotaan, onko taito yhä tallelle. -No mikä ettei.
Varoitan sinua, poika. Kaksintaistelu minua vastaan voi koitua kohtalokkaaksi.
Jos jään henkiin, katson että se on voitto.
Jos jäät henkiin, voit sanoa että se oli ihme.
Varoitin sinua, Philippe. Kaksintaistelu minua vastaan -
voisi koitua kohtalokkaaksi.
Jos pelkäisin kuolemaa, en olisi tullut tänne.
Tai ehkä sinä tiedät, että koska olen muskettisoturi -
en ole niin raukkamainen, että tappaisin aseistamattoman miehen.
Mutta voisin antaa pidättää sinut.
Murto, uhkailua, tappelun aloittaminen.
Siitä saisi helposti kaksi vuotta vankeutta.
Tai ehkä menisit mieluummin -
kahdeksi vuodeksi akatemiaan kouluttautumaan muskettisoturiksi.
Niin kuin muidenkin pitää tehdä.
Minunkin piti.
Kyllä, herra.
Me varmasti tapaamme vielä.
Kun olin valmistunut, herra de Treville antoi minulle -
muutaman päivän vapaata voidakseni mennä tervehtimään isääni Gascogneen.
Charles! Tiesin, että tämä päivä koittaisi.
Kunpa vain äitisi voisi nähdä sinut nyt.
Teitkö niin kuin neuvoin ja vältyit joutumasta hankaluuksiin?
Aina kun se oli mahdollista.
Arvostiko de Treville kirjettäni?
Hän ymmärsi sen sisällön. -Se teki ilmeisesti tehtävänsä.
Oletko saanut ystäviä?
Kyllä, kolme: Athos, Porthos ja Aramis.
Olen nyt tasavertainen, joten minusta tulee neljäs.
Neljäs? Mikä neljäs?
Neljäs muskettisoturi tietysti.
Suomennos. Kai Puu Ordiovision Group 2022