En man är död på Aspen Hill Road.
-Vilken man? -Herregud. Det är...
Lyssna på mig. Vad har hänt?
En man har blivit dödad.
En person. Mycket blod. Jag är på Mobil-macken.
Det var ingen statisk brottsplats. Den var inte säkrad.
Jag hämtade min skottsäkra väst i bagageutrymmet.
Vi kan inte utföra vårt jobb om vi blir beskjutna.
Sen blev det kaos, bokstavligen.
-Montgomery County. -Någon har blivit skjuten.
Skicka en ambulans till hörnet av Mills och Connecticut.
Känslan var inte när det skulle upphöra, utan var nästa händer.
-Vad har hänt? -Vi vet inte om han blev skjuten.
En kvinna har blivit skjuten på vår parkeringsplats.
Jag tänkte: "Det kommer att bli rena helvetet."
God morgon.
Terry Ryan. Pensionerad kriminalpolis i Montgomery County i Maryland.
Min far jobbade med tv.
Han var chef på en av de lokala kanalerna.
Han åkte till brottsplatser.
Han tog ofta med mig.
Jag har tidiga minnen, när jag var runt tio år, att vi satte oss i bilen
och körde till en händelse i närheten. Mina kompisar tyckte att det var knäppt.
Det var min introduktion till mordutredningar.
Jag placerades på roteln för grova brott.
Jag jobbade på mordavdelningen när de här händelser började inträffa.
Det var allt annat än en vanlig morgon.
3 OKTOBER 2002
Det hände vid Aspen Hill Road,
som sträcker sig från Washington ut till förorterna.
Det var fortfarande morgonrusning.
Flera av våra yttre poliser var redan på plats.
De hade spärrat av ett område med avspärrningsband.
De pratade med folk som stod där.
En kvinna som tankade bredvid hörde en knall.
Hon hörde offret säga, "jag är skjuten", när han föll.
Ingen ser någon springa, en person eller ett fordon som kör iväg fort.
Inget som visar vad som kan ha inträffat.
Vi hade en idé om varifrån skottet kan ha kommit,
men visste inte om det kom från ett fordon som körde förbi
eller från köpcentret tvärsöver gatan.
Jag letade efter projektilen.
Eller en tomhylsa.
Vi hittade inget.
Min chef Roger Thomson,
ledde roteln som jag ingick i.
Roger är den bästa chefen som man kan tänka sig.
Du måste...
-Vi har redan gjort det. -Jaså?
Jag växte upp i Montgomery County.
Jag gick i skolan där.
Sen jobbade jag där under hela min karriär.
Jag var polis i 30 år.
Jag var kriminalpolis i 20 år.
Jag gillade att kunna lägga ihop bitarna för att lösa pusslet.
Jag kom till Mobil-macken och Terry Ryan berättade
vad som hade hänt.
Sen fick jag ett telefonsamtal...
och fick information om en ny skjutning.
En kvinna blev skjuten när hon satt på en bänk utanför en snabbmatsrestaurang.
Ungefär 1,6 kilometer bort.
Jag har fått två brottsplatser inom loppet av några minuter.
Mycket ovanligt.
Det inträffar inte många mord i Montgomery County.
Jag funderar på vem jag kan skicka
för jag har ont om folk att skicka till brottsplatsen.
Jag pratade i mobiltelefonen med befälen och folk på bägge brottsplatserna.
Sen får jag ett samtal från en utredare som är på sjukhuset.
Han säger att en förmodad olycka i själva verket är en skjutning.
Offret klippte en gräsmatta och blev skjuten på ljusa dagen.
Precis som de andra.
Nu har vi tre mordoffer
men vi hade inga ögonvittnen som kunde säga var skytten var.
Vi har ett problem. Vad fan är det som händer?
Det är nåt som vi inte har hanterat tidigare.
Jag fruktade att jag kunde bli skjuten när jag var där.
Jag visste inte var skotten kom ifrån.
Roger hade sett allt.
Men jag såg i hans ögon att hans sinnesstämning var annorlunda.
Sammanbiten.
Befäl i hela befälskedjan frågar Roger.
"Vad vet du?" Han är i en situation som han inte har varit i så ofta.
Lite att berätta.
Vi har inga vittnen.
Alla hörde vapnet avlossas, men ingen såg det.
Adrenalinet pumpar hela tiden, men man försöker vara samlad.
Man försöker undvika att tappa fattningen.
Ta handkameran, Doug.
En stadig ström av reportrar och kameramän dyker upp.
Se bakom mig. Det är Mobil-macken där skjutningen inträffade.
Vi försöker hålla dem på avstånd, men det är svårt
för vi har ont om personal.
Senaste nytt. Utredarna fortsätter att...
Tre skjutningar i Montgomery County.
En man som tankar, en kvinna på en bänk.
Det fanns fler nyhetsreportrar och kameramän än poliser.
Det gjorde det lite svårare för oss att utföra vårt jobb.
Skytten i Montgomery County är fortfarande på fri fot.
Det var svårt att prata med kollegorna för media och polisen
använde samma frekvensband.
Det var för mycket radiotrafik.
Vad har hänt?
Skicka en ambulans till hörnet av Mills och Connecticut.
Ett till.
Det har skett en ny skjutning på en bensinmack några kilometer bort.
Jag ringde min mamma för hon var ofta på den macken.
Jag sa att hon inte skulle gå ut eller åka till några butiker.
"Lämna inte huset."
Roger kom till mig och sa:
"Jag avskyr att göra så här, men det har inträffat en ny skjutning."
"Vi måste skicka dit nån. Kan du åka?"
Det var en ung kvinna i 20-årsåldern. En mamma.
Miss Rivera dammsög sin van
där borta vid myntdammsugaren som finns kvar än idag.
Mr Rivera, Lori-Anns make, kontaktades.
Han kom till platsen.
Jag var tvungen att meddela honom att hans fru var död.
Jag såg känslorna. Han sörjde.
Han sa: "Vad ska jag säga till mitt barn?"
Förlåt. Det är...
-Ta den tid du behöver. -Det är lugnt.
Det var skönt att komma till kontoret och sammanställa allt.
Jag kunde samla all information och försöka förstå den.
Vi får information av nattskiftet om en skjutning kvällen innan.
Runt 18-tiden blev mr Martin skjuten vid ett köpcentrum.
Återigen fanns inga ögonvittnen som såg skjutningen.
Jag har fem skjutningar.
JAMES D MARTIN 2 OKTOBER 18.00
Kvällen innan blev mr Martin skjuten.
Morgonen därpå blev först mr Buchanan skjuten.
Vittnen hörde ett hög knall.
De trodde att hans gräsklippare hade exploderat och skadat honom.
Walekar blev skjuten på Mobil-macken.
Sarah Ramos sköts vid köpcentret strax norr om där mr Walekar sköts.
Sen sköts stackars Rivera på Shell-macken.
Vanligtvis finns det en koppling mellan ett offer och den misstänkte.
Jobbar de på samma ställe? Bor de på samma ställe?
Hade de en konfrontation med personen som sköt?
Man måste prata med offrets familj för att se om det finns en koppling.
Det är ditt främsta mål som kriminalpolis.
Du försöker lägga ihop alla bitarna som ett pussel.
Vi försöker samla mycket information och min chef sa
att han skulle leda utredningen.
FBI var inkopplat.
ATF var inkopplat.
Det var lite av en lättnad att en del av bördan
minskade och togs över av någon annan.
Hej.
Vi börjar med den 3 oktober och så tar vi de tidigare sakerna sen.
Min hjärna tänker inte bakåt. Den tänker bara framåt, den är indelad.
Jag heter Michael Bouchard. Jag var chef för Baltimorekontoret
på Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives.
En av mina uppgifter som chef var att hantera media.
När jag kom skulle jag säga att det var 50, 60 personer från media
utanför polisens högkvarter.
Jag såg inte fram emot att göra det. Särskilt inte under såna förhållanden.
Det är i DC-området och allt som man gör hamnar under lupp.
Agent Bouchard... Vilken myndighet leder utredningen?
De ställde många frågor.
Vi hade inte många vittnesredogörelser och visste inte vad vi letade efter.
Det fanns inte mycket att berätta.
Jag kan inte svara på den frågan.
-Agent Bouchard... -Tack.
De viktigaste bevisen som vi hade var vapenanalyserna.
SARAH RAMOS KULFRAGMENT
Kulan som plockades ut ur offren.
Projektilerna skickades till ATF:s laboratorium
en bit från polishögkvarteret.
Jag litade på Walter Dandridge som jobbade i vårt laboratorium.
Han var en kriminaltekniker i toppklass. En av landets bästa.
Jag minns Mike Bouchard. Han är en av höjdarna
som vi på golvet sällan kommer i kontakt med.
Han är en ödmjuk kille som gör sitt jobb, kämpar på
och löser många fall.
Det var en pågående händelse.
Pressen ökade och de ville ha svar direkt.
Den första projektilen och fragmenten som jag fick
fastställde jag att den hade avfyrats från ett gevär.
Det var en Remingtonprojektil av kaliber .223.
Projektiler som avfyras från ett vapen har samma distinkta märken.
Jag kunde fastställa att samtliga skjutningar den första dagen
hade gjorts med samma skjutvapen.
Det var ett stort genombrott.
När vi visste att ett gevär hade använts vid skjutningarna
kände vi att det var en krypskytt.
Det betyder att nån skjuter på långt avstånd och man ser inte varifrån.
Det innebar att skotten avfyrades en bra bit ifrån,
troligen 15 till 30 meter bort, kanske längre.
Kriminalassistenterna utvidgade sökområdet.
Vi letar efter vittnen.
På Mobil-macken fanns ett vittne
som hade sett en vit skåpbil tvärsöver gatan.
Vittnena när Sarah Ramos blev skjuten
såg en vit skåpbil lämna området snabbt.
Kanske är orsaken till att skottet låter högt
för att ljudet ekar inuti den vita skåpbilen.
Personen öppnar kanske dörren, avfyrar och stänger sen dörren.
Därför har vi inga vittnen som såg den misstänkte.
21.19.58 - 21.20.02
Mot slutet av den första dagen var alla slutkörda.
Jag tänkte att jag hoppades att det var över och att vi kunde lösa skjutningarna.
Det var kväll och vi får ett samtal.
En ny skjutning hade inträffat i Washington
strax över gränsen till Montgomery County.
Han blev inte rånad, ingen såg någon.
Det var overkligt.
Hur kan det fortfarande inträffa, och vad är kopplingen?
På lite drygt ett dygn: Sex kulor, sex mord.
3 OKTOBER - 4 OKTOBER
Dagen därpå hade media nästan börjat slå läger utanför.
Inte bara på gatan utanför polisens högkvarter.
De stod på vår parkeringsplats.
De kommer mot oss när vi går ut genom dörren.
Ett nytt pressmöte klockan 18. Då har han kanske mer information.
Du kan inte berätta vad som hände. Vi kunde inte berätta det.
Inte i det skedet.
Alla rapporterar om det, tv, radio och tidningarna.
Ett beslut fattas tillsammans med polischefen
att meddela allmänheten att vi letade efter nån i en vit skåpbil.
Det är en Ford Econovan.
Vi visste att vi inte kunde lösa fallet utan media.
Allmänheten var våra ögon och öron.
Ta en titt på de här. Om du känner nån som kör en sån...
Ha det i bakhuvudet.
Om du har sett nåt, ring oss.
Om du ser nåt i framtiden, ring oss.
Vita skåpbilar stoppas och genomsöks.
Vi började få många telefonsamtal.
De hade sett en vit skåpbil vid den korsningen.
De hade sett en vid den korsningen.
Det var vid köpcentrum och bensinmackar.
Men ingen information som kopplade någon förare till skjutningarna.
-Larmcentralen. Vad har hänt? -En kvinna på parkeringen är skjuten.
-Andas hon? -Jag vet inte.
CAROLINE SEAWELL 4 OKT, 14.27 ÖVERLEVDE
Caroline Seawell-skjutningen i Spotsylvania County i Virginia
ändrade utredningens omfattning.
Nu handlade det om olika domsagor.
Det spekuleras i om skytten, eller skyttarna, förflyttar sig
och tänker skjuta folk i olika områden.
Vad är motivet?
Skjutningarna verkade slumpmässiga
så hur ligger man ett steg före och klurar ut var det ska inträffa?
Det kommer att bli svårt att lösa fallet innan vi vet motivet.
Vi bestämde oss för att utöka arbetsgruppen.
Lite närmare.
Tar du min näsa?
April Carol, intervju. Tagning två.
Jag var hemma när min telefon ringde och min chef sa: "Sitter du ner?"
Jag svarade: "Ja. Vad är det?"
Sen sa hon: "Jag måste sätta dig på krypskyttfallet."
Min familj och jag hade precis flyttat till Washington.
Det var min första, och enda, kvinnliga chef
som också var mamma och hon sa: "Är det säkert att du klarar det?"
"Du har barn och har precis flyttat hit."
Jag sa att jag hade en barnflicka och att vi skulle få det att funka.
"Sätt in mig. Jag är redo."
Jag är hemma och äter frukost och ska åka till jobbet.
Senaste nytt. Tillståndet för en 13-årig pojke är kritiskt.
Det var en stark och otäck känsla. "Herregud."
Ett barn hade blivit skjutet. Helt oskyldig i, skolan.
Att skjuta barn är oacceptabelt.
Jag antar att det blir personligt nu.
Det väckte starka känslor som mamma till tre pojkar
att inse att skolan inte var säker.
Kan det hända mitt barn?
Det stärkte min uppfattning att skytten förstod
vilken rädsla det skapade i området,
att folk var livrädda,
och det togs till en ny nivå genom att skjuta ett barn
för att se allmänhetens reaktioner.
Efter Iran Brown-skjutningen
var det känslomässiga engagemanget och tempot högt.
Du vill inte gå hem eller ta rast.
Arbetet pågår dygnet runt tills de har gripits.
Om du har information, uppmanas du att ringa tipslinjen.
Så fort vi hade lagt ut numret strömmade det in telefonsamtal.
Vi hade 100 telefoner med 100 anställda från samtliga myndigheter
som tog emot tips och förde in dem i systemet.
Min uppgift var att gå igenom tipsen och besluta, utifrån vad vi visste
vilka som var prioriterade.
Det var påfrestande för man vill inte missa något.
Jag visste inte vad jag letade efter och det handlar mycket om magkänsla.
Min erfarenhet från seriefall är
att förövarna besöker presskonferenser,
återvänder till brottsplatsen och följer polisens arbete.
Vi tittade på inspelningen av presskonferensen
och letade efter nån som uppförde sig misstänkt.
Vi var medvetna om att mördaren kunde finnas bland oss.
I videon syns en person som efter presskonferensen går till podiet
och bläddrar genom papperna som polischef Moose lämnade.
Vi tyckte att det var jättekonstigt.
Han var den huvudmisstänkte så vi behövde leta upp honom.
Dagen därpå kör jag till jobbet och står vid ett trafikljus.
Jag tittar åt sidan och ser en person som jag tycker att jag känner igen.
Sen bearbetade hjärnan det snabbt och jag kom ihåg bilden.
Jag tittar på fotot och bilen...
Det var definitivt han.
Det kan vara krypskytten som står bredvid mig.
Jag måste göra nåt.
Vad ska jag göra nu?
Jag kan inte stoppa bilen. Det är för många bilar och människor.
Jag följde efter till en företagspark där han parkerade.
Om jag kör in själv kan jag tappa honom och även bilen.
Så jag ringde ett samtal och såg till att min chef kom dit
tillsammans med förstärkning och vi kunde gripa mannen.
Vi kan ha gripit honom.
Vi kan ha gripit mördaren.
En sak som jag minns under förhöret var hans ansiktsuttryck
när det stod klart för honom att han var misstänkt för skjutningarna.
"Va? Tror ni att det var jag? Tror ni att det är jag? Nej."
Han sa att han var fascinerad av fallet.
Jag har sett hur oskyldiga jämfört med skyldiga reagerar.
Jag slog bara upp med händerna.
"Idioten var på fel plats vid fel tillfälle."
Vi kollade hans alibin.
Vi pratade med hans fru och det var ett antal saker
som gjorde att vi kunde avskriva honom.
Fan! Om det bara hade varit han.
Då hade vi gripit honom och folk hade varit trygga.
Skytten som polisen kallar en gäckande krypskytt
sätter skräck i Washingtonregionen.
Varje gång det inträffade en ny skjutning fick man en känsla av misslyckande
för att vi inte hade stoppat dem.
Vi hade hoppats att det var löst nu...
Folk var livrädda.
Skolidrotten stoppades.
Utomhusraster stoppades.
Tio personer har skjutits, åtta är döda.
En krypskytt sätter skräck i området.
Det senaste offret är 53-årige Kenneth Bridges.
Vi visste inte var de skulle slå till nästa gång.
Det var som att ha sand i handen.
Den rinner bara ut för man kan inte greppa den och göra nåt med den.
8 OKTOBER - 14 OKTOBER
Jag sitter och tittar på ledtrådar.
Agenten som sitter bredvid mig får ett samtal på sin mobil
från en annan agent som är på Home Depot i Falls Church
och hör skott inne i butiken.
Min man var ledig och skulle med mina tre pojkar
åka till ett Home Depot.
Paniken när jag hörde "Home Depot i Virginia"...
Jag visste inte var de var. Tankarna snurrade när jag körde dit.
Lyckligtvis ringde de och sa: "Vi är hemma."
"Det är allt jag behöver veta."
Jag kommer fram och går över den enorma parkeringsplatsen
mot vår ledningsplats.
Då ringer min privata telefon.
Det var pappa i Los Angeles.
Jag sa: "Hej, pappa. Allt är bra, men jag kan inte prata just nu."
Då säger han: "Jag vet. Jag ser dig gå på parkeringen på brottsplatsen."
En kvinna dog. Polisen säger...
Han var panikslagen. Om han kan se mig på nyheterna
kan även den misstänkte göra det och jag kan bli skjuten.
Det fick tankarna att snurra.
Jag minns att jag la ner telefonen och tänkte: "Han har rätt."
Vi var oskyddade och kunde bli skjutna.
Jag kunde inte sluta tänka på det.
Jag kunde inte föreställa mig, när jag kopplades in i fallet,
intensiteten, ångesten och stressen
som det skulle innebära.
Det är lördag kväll.
Min fru och jag åt middag för första gången,
på ungefär en och en halv vecka.
Vi pratade om våra barn.
Jag blev avbruten av att telefonen ringde.
En ny skjutning hade inträffat i Ashland i Virginia.
De hade tekniska bevis som kan hjälpa oss att lösa fallet.
Jag sa till min fru att jag måste jobba.
Hon tog det bra. Jag säger inte vad hon sa, men...
Den som är gift, vet.
Jeffrey Hopper. Han fick svåra skador, men överlevde som tur var.
Han och hans fru körde på I-95 och stannade för att äta.
Hans fru hörde ett skott.
Hon trodde att det kom från ett skogsområde.
Kriminalteknikerna hittade en lapp i en plastpåse på ett träd.
Ja, jag kan läsa den.
"Till dig, herr polis. Kalla mig Gud. Ge inte till pressen.
"Om det är viktigare att stoppa morden än att gripa oss nu
accepterar du våra villkor som inte är förhandlingsbara.
Vi skulle sätta in tio miljoner på ett Bank of America-konto
med ett uttagskort.
"Vi har försökt kontakta dig för att inleda förhandlingar utan svar."
Det var ett stort genombrott.
Vi undersöker när de kan ha ringt och försöker få fram mer.
Han hade kontaktat konstapel Derick…
som jobbade på vår pressavdelning och sagt
att de var inblandade i en skjutning, ett rån och mord
i Alabama.
Initialt, tyckte inte utredarna att det verkade finnas något samband.
Det hade inträffat långt bort
och ungefär en månad innan allt började i Montgomery County.
Men man kan ge ledtråden till en FBI-agent i Alabama
som kan kontrollera informationen.
Två personer lämnade ett näringsställe
och en person gick fram till dem och sköt dem,
stal pengarna och sprang därifrån.
Den misstänkte hade en Shooters-tidning.
Han tappade den när han sprang.
Vi pratade med kriminalassistenten om bevis från brottsplatsen
och han sa att de fick fram fingeravtryck.
De kollade dem i systemet i Alabama, men fick ingen träff.
Vi kontrollerade fingeravtrycket i den nationella databasen och fick träff.
Fingeravtrycken tillhörde en 17-åring som hette Lee Boyd Malvo.
Det är ett stort ögonblick. Vi är något på spåren.
Han var immigrant från Västindien och blev gripen
när han korsade gränsen från Kanada till USA och hans fingeravtryck togs.
De frågade Malvo vem han var med. Han sa att han var med en äldre man.
Den personens dokument var riktiga och han hette John Allen Muhammad.
Jag var med när vi kollade upp allt som fanns på Muhammad.
Han tjänstgjorde i armén under namnet John Allen Williams.
Han hade ett besöksförbud som hans ex-fru hade ansökt om
för att han inte skulle träffa deras barn
eftersom han hade kidnappat dem under en längre tid.
Jag kände, från det ögonblicket,
att det var rätt killar och vi skulle gripa dem.
Det var nog höjdpunkten under de tre veckorna
för vi trodde att vi skulle lösa fallet.
Vi kollade register i Virginia och D.C.,
och alla nationella databaser om Muhammad.
Det som vi sökte mest på var
ett fordon som var registrerat på John Allen Muhammad.
Det var en blå Chevy Caprice som var köpt i New Jersey.
Vi hade ett registreringsnummer, ett namn - två namn.
Den stora frågan var vad vi skulle göra eftersom vi inte vet var de är
och vi måste ta dem innan nästa mord.
En busschaufför är skjuten i Oxen Hill.
Jag är rädd. Snälla, skicka hjälp. Jag sitter på bussen.
Du är nära, men sen är du inte det.
Vi har ett nytt offer.
Vi kände oss nog mest pressade efter den skjutningen.
"Jobba på snabbt med det här."
"Ta det viktigaste så att vi kan hitta dem."
En federal arresteringsorder....
Jag jobbade nattskiftet och såg det på tv:n på kontoret.
Fordonet som de letar efter är en vinröd, eller blå, Chevy sedan.
Jag blev förvånad över att höra att vi letade efter en blå Caprice,
för vi hade många ledtrådar om vita skåpbilar.
Jag ska lämna kontoret
när ett befäl i insatsstyrkan,
stoppar mig och säger: "Gå inte. Jag tror att de har hittat bilen."
Han pratar med delstatspolisen.
Bilen som vi söker har setts på en rastplats i Washington County.
De tror att personer sitter i den, men vet inte för rutorna är tonade.
Jag lämnade kontoret. Snabbt.
Vi vill inte ha media i släptåg så ljus och sirener är inte påslagna.
Vi ska möta delstatspolisen i närheten av rastplatsen.
Jag hoppades att det var rätt bil och rätt personer.
Och att vi skulle hitta bevis i bilen
som skulle koppla dem till skjutningarna.
Vi kommer fram till samlingsplatsen.
Jag pratar med befälet från delstatspolisen.
Han berättar att insatsstyrkan redan är på plats.
De ska gå genom ett skogsparti till bilen och vi ska bara vänta.
Vi väntar otåligt på en bekräftelse att vi har gripit dem.
Och förhoppningsvis blir ingen skadad vid gripandet.
18 sekunder.
Man tänker på många saker.
Du har mycket adrenalin i kroppen.
Och sen får jag ett anrop.
Insatsstyrkan krossade två rutor på bägge sidor av bilen.
Och drog ut båda två.
Jag ser de två misstänkta: Muhammad och Malvo.
De särade på dem avsiktligt på varsin sida av bilen
så att de inte kunde prata eller kommunicera med varandra.
Krossat glas överallt.
En första genomsökning gjordes.
Det fanns ett hål i bakluckan.
Man kan krypa till bagageutrymmet och skjuta.
När baksätet har fällts kan man se geväret.
Det var klart.
Så…
-Vad tycker ni om polischef Moose? -Vi älskar honom!
Vi gick ut genom dörren och folk jublade och barn hade skyltar.
Vi blir ställda, men försöker fokusera på vad vi ska säga.
Tack. Förlåt att alla har fått vänta.
Det var enda dagen som media inte hade många frågor.
De ville bara lyssna på vad vi sa.
Den 3 oktober: Prem Kumar Walekar i Montgomery County.
Den 3 oktober: Sarah Ramos i Montgomery County.
Han började räkna upp offren och mina tårar rann.
Det var av lättnad och utmattningen började märkas.
Våra tankar och böner går till alla offer för skjutningarna. Tack.
Mina barn ser på presskonferensen. De tittar på tv:n och sen på mig.
De säger: "Du grep honom, mamma. Varför gråter du?"
Sen säger de: "Nu får vi vara ute på rasterna!"
De hoppar upp och ner och gör high five.
De slutade och såg på mig. "Eller hur?"
"Ja, ni får vara ute på rasterna nu."
Det var glädjen tillsammans med alla känslorna.
MUHAMMAD OCH MALVO DÖDADE 17 PERSONER OCH SKADADE 10 ANDRA
LEE BOYD MALVO DÖMDES TILL LIVSTID UTAN MÖJLIGHET TILL VILLKORLIG FRIGIVNING
JOHN ALLEN MUHAMMAD FÄLLDES FÖR MORD OCH DÖMDES TILL DÖDEN
HAN AVRÄTTADES 2009