EN NETFLIX-SERIE
NOE AV DETTE HAR FAKTISK SKJEDD. MEN DET LOVLIGE ER FIKSJON, LIKSOM.
Dagens leksjon. "Falsk ID 404."
Hvordan stjele din ulovlige business fra forretningspartneren din.
1. Bryt deg inn i takleiligheten med din hemmelige reservenøkkel.
Pokker.
Trinn 2. Sørg for at printeren til 20 000 dollar er godt beskyttet
med bobleplasten du definitivt husket og ikke glemte.
Trinn 3. Putt alt ditt ulovlige trykkeutstyr i en heis
-og flytt det til et trygt lager… -Der det står svære flyttemenn i lobbyen.
De tar de tunge takene mens…
Jævla greie. Dø, dø!
Herregud! Bare få det til å slutte!
Dumme greie!
18 MINUTTER SENERE
Jeg får ikke puste med denne!
-Pipinga er faktisk det verste! -Gud. Bare flytt til…
-Ja! -Nei, til venstre!
Å, ja? Denne?
-Ja, bare vri den! -Du har…
Midtpunktet!
-Jeg har kanskje overforenklet ting. -Ok. Det var jævla irriterende.
Hei! Hvor er Tabitha?
Hun sluttet.
Ok. Dere har en svær vareheis, ikke sant? En massiv en, liksom.
Ja.
Kunne vi ha fått nøklene til den, takk?
Navn. Enhetsnummer?
Takleilighet. Tristan Smith.
Ikke et navn jeg har.
Hva?
Smith er ikke den jeg har for takleiligheten.
Ja, så klart.
-Det er… -Bor dere begge i bygningen?
Vet du hva?
-Jeg må mate frosken min. -Glem det, du.
-Tusen takk. Takk. -Så takk. Ok. Ha det!
-Det kunne gått bedre. -Kunne gått verre.
Og Tryst eier ikke stedet? Litt rart, eller?
Det er Tryst. Overraskende om han bruker eget navn.
Sant.
Hvor mye tid har vi?
Jeg ringte sjefen, han jobber hele uka…
-Sa de det over telefonen? -Jeg er overtalende.
Hva om vi demonterer printeren?
Nei. For komplisert. Jeg kan ikke skade RBG.
-Rar objektfetisjering. -Det er en fin printer.
Vi tar heisnøkkelen!
-Væpnet ran? -Ikke min tanke, men joa.
Nei. Faen. Fokuser. Vi overkompliserer ting.
Alt vi trenger å gjøre, er å få enorme, overprisede printere
ned en hel bygning.
-Lett! -Vet du hva? Ikke vær redd.
Ikke jeg!
-Jeg skal komme på noe utrolig. -Ja, faens Zoe!
-Bare rolig. Jeg fikser det. -Visst faen.
Jeg skal finne på noe så utrolig at du detter av stolen!
-Detter av stolen. -Vi fikser dette.
Vi fikser dette!
Ja, baby!
Jeg har ingen ideer.
Herregud, Z. Hva er det?
Mitt finaleprosjekt i tresløyd.
Det går bra. Det tar knekken på snittet mitt, men ok.
-Har du noe? -Nei.
Rock and roll! Kom igjen, gutter!
Tapte de ikke mesterskapet?
Jepp.
-Så hvorfor feirer de? -Aner faen ikke.
De jævlene ødela litt av scenen for å se om det gikk.
Vi skal arrangere fest.
De jævlene ødela litt av scenen for å se om det gikk.
Hei.
Hva om vi arrangerte fest?
-Jeg trodde du inviterte 20 personer. -Hva?
Jeg trodde…
-Jeg trodde du inviterte 20 personer! -Det gjorde jeg!
Men så inviterte de vennene sine, og de inviterte sine, etc.
Ja, jeg skjønner. La oss sette i gang.
Dette kan vel ikke gå galt, vel?
Nei! Det er…
Det er fysisk umulig at den krasjer. De styrter bare ned i kjelleren i filmer.
Ja. Så klart.
Vil du bytte roller?
Nei. Jeg fikser det.
Ok.
Jeg skal gå en million trapper nå. Drep meg.
Ekkelt!
Gutter! Jeg har hørt at dere kan ødelegge ting.
Ja?
Hva har du hørt?
Jeg vet noe dere ikke kan ødelegge.
Heis!
BECCA: NÅ
Hei!
-Joe. -Hva?
Ingenting.
Det er et flott navn, forresten.
Min første hund het Joe.
Du kalte hunden din Joe?
Ja, Joe. Joseph.
Ok. Jeg skal bare…
Herregud! Å, Joe! Au!
Her?
Ja. Akkurat her. Ja.
ZOE: KOM IGJEN!
Heis!
Hopp!
Hopp igjen!
Få alle…
Kom dere ut!
-Noen må få meg ut. -Hei, jeg har deg.
BECCA: FERDIG
Vet du hva? Jeg tror jeg bare drar hjem.
Ja. Is, kompresjon, høyde.
Aspirin.
Riktig. Jepp. Det også. Ja.
Å. Takk. Jepp. Herlighet.
-Ok. -Ok.
Vel…
Ok.
Hva faen?
Hei, frøken?
Heisen er ødelagt. Hvis du vil opp, må jeg gi deg nøkkelen til vareheisen.
Her er den.
Ja!
Herregud, kom…
Herregud, vi klarte det! Vareheisen er vår.
-Den er jævla treg, men den er vår. -Så flott.
Går det bra?
Jeg trodde bare ikke at det skulle bli sånn.
-Heisen falt mye. -Var det så ille?
På en måte.
Ok. Vel, legg deg ned litt.
-Vi er midt i et ran. -Ja, men ikke skal noe sted.
Hva om Tryst endrer timeplan?
A. Da tror jeg han ville ha dødd.
B. Han ville først ha kjeftet på barna og bedt dem komme seg av plena.
Ta deg fem minutter. Ok? Jeg skal hente deg litt vann.
-Ok. Men bare fem. -Ja.
-Hva gjør du her? -Hyggelig å se deg også.
Nei. Beklager, jeg…
-Hvorfor tar du ikke telefonen? -Jeg trengte rom.
-Det er mye som skjer. -Du høres ut som Rebecca.
-Å? -Hva skjer med dere to?
Hvem sitt sted er dette?
Alle sa Zoe og Rebeccas sted?
Ja, det er vårt.
-Hva med deg og Sally? -Jeg sa jo…
Zoe, jeg er ferdig med å bli løyet til. Jeg er lei av dette.
Ok!
Sally skrek om politiet. Jeg er ingen idiot.
Fortell meg hva som foregår.
Ellers spør jeg Rebecca og forteller henne alt.
Greit.
Nei! Hei! Vent.
Jeg lytter.
Ok. Dette semesteret har Rebecca og jeg printet falske ID-er,
og vi er flinke til det. Så vi fikk Sally og Sophie til å hjelpe oss.
Vi håver inn så mye. Du aner ikke.
Men Rebecca ville ikke involvere deg. Det var derfor hun ikke sa noe.
Det er sannheten.
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Kan noen åpne?
Politiet! Ingen rører seg!
Hvem eier stedet?
-Faen! -Rebecca Li og Zoe Christensen.
Vær så snill og ikke si noe, ok?
-Kjøkkenet! -Politiet!
Jeg kommer straks til dere.
Faen…
Ok.
PAPPA
Pappa, ring advokaten.
Becca? Hva skjer? Er du i takleiligheten nå?
Unnskyld!
Ikke si noe til purken. Skjønner?
Hvordan vet du det er purk?
-Faen! Ødelegg telefonen! -Er du ansvarlig for dette?
Dra til helvete! Nei!
-Ikke rør meg! -Stol på meg. Det blir bare verre.
Nå er dere stort sett à jour.
-Du, der. -Nei!
-Gå! -Slipp meg! Ikke rør meg!
-Slutt! -Gå!
-Nei!
NOEN UKER TIDLIGERE
HVORDAN TING BLE FØKKA
Hva skal vi bestille til middag?
Gi meg den.
Ok, men ikke sløs.
Hilsen fra Sophie.
Ikke verst. Men om vi skal klare vårt månedlige anslag,
må den syngende nerden gjøre noen forbedringer.
Du får se. Sally matcher Sophies tall når som helst.
Har du vært opptatt? Tenkt på å ansette flere?
Vel, du vet.
Hva kan jeg si? Enmannsband, som en mariachi.
Jøsses!
Dette er skikkelig bra.
Hva sa terapeuten din?
Drep dem med vennlighet. De kommer seg.
Hei, dere! Hei!
Faen! Nei!
Når skulle du fortelle meg at dealeren din, tenåringen Sally…
Altså, herregud, mann.
Når skulle du si at hun ble arrestert?
Nei, aldri. Som er grunnet til at vi er her.
Hva er all denne dritten?
Ubrukelig. Søppel.
Oi. Hvorfor har du to førerkort?
-Det ene er falskt. -Faen. Jeg visste ikke at de var så gode.
For å være fullstendig ærlig her.
Jeg tenkte å knekke ryggen din som en KitKat. Men faen ta. Dette…
-Kan du merke ting? Logoer, etiketter? -Ja. Absolutt.
Greit!
-La oss få fart på dette partnerskapet. -Ja.
Jeg har nettopp fått inn et parti håndvesker. Trenger siste hånd.
Ok, sånne etterligninger.
-Spøker du med meg? -Nei.
Spøker han? Etterligninger finner du på kveldsmarkedet.
-Dette er perfekte merkekopier. -Ja.
Flott. Vel, Margot kommer med veskene, og så kan du trylle.
-Jeg liker deg, Tryst. -Takk.
Og derfor skal jeg bare knuse noen bein.
Og siden du minner meg om meg, bare mindre kjekk, får du velge.
Faen ta. Ok… Vi kan snakke om dette.
Å. Vi gjør faktisk dette. Ok, faen. Ok, vent litt. Vent!
Ikke-dominerende pekefinger, ok?
Helvete!
Dere hører faen aldri på meg! Det er derfor jeg er forbanna!
Dette handler ikke om meg, men om at dere kødder til noe bra.
-Ok, vel, du er den eneste som… -Zoe, vær grei!
Jeg er ferdig med å snakke. Dette er mitt sted.
Og dere to må komme dere ut herfra før vi alle blir drept.
Å, faen.
Jeg kan fikse innstillingene.
Sikkert for mye magenta eller noe.
-Ut. -Og hvem er dere?
-Hva gjør du med Roland? -Kom dere ut!
Unger fra nedi gangen. De gjør meg gal.
De hadde nøkkel.
Aldri ring meg igjen, forstått?
Jeg er ferdig med dere to. Helt ferdig!
Så du kan egentlig ikke trykke noe, og du har løyet til meg fra første stund.
Hva så?
Men det fikk meg til å tenke, hvem kan det?
Så nevner Margot to tenåringer.
Hvem er de?
-Jeg spør ikke igjen. -De er bare noen barn.
Som har nøkkel til min takleilighet og kan håndtere en UV-printer?
Hold dem utenfor dette.
De vet ikke engang om deg. De trykker bare dritten.
Å, nei.
Er det de som trykker?
Nei! Vel, på en måte.
Jeg vil veldig gjerne møte dem.
Faen!
Hei, hva er nødssituasjonen?
Jeg vil anmelde organisert kriminalitet-aktivitet.
Pappa, ring advokaten.
Rebecca? Dere skulle ikke være der! Jeg prøver å stenge ned. Faen!
Er du ansvarlig for dette?
Hva om mamma får vite det?
Hun vil nok se annerledes på deg, men det går bra.
Faren min.
Eller Isabelle eller Mah Mah.
Hun vil bli så skuffet.
Becca, de elsker deg.
De vil forstå.
Dette kommer vel ikke på rullebladet vårt?
Liksom for alltid?
Jeg vet ikke, B.
Hvordan er du så rolig?
Zoe faens Christensen her.
Jeg er ikke rolig.
Jeg går gjennom de verste scenariene i hodet mitt nå
-og har ikke kommet til det verste. -Vi har faktisk blitt arrestert.
Ja, men ingen har siktet oss for noe, og vi er mindreårige.
La oss først se hva de sier.
Jeg er så glad du er her.
I politibilen?
Nei.
Ved siden av meg.
Samme her.
-Hei, Margot, hva trenger du? -De er med meg.
Ja, klart det. Vær så god.
Er det dama fra takleiligheten?
Hva gjør hun her?
Bli med meg. Vi har noen spørsmål.
-Hva? Vi har ikke… -Vent, hva?
Greit. Kom igjen.
-Denne veien. Gå. -Hva?
Betyr dette at siktelsen er henlagt?
-Gå. -Herre faens gud.
Nå.
Mine damer. Jeg beklager CIA-hettene.
Jeg vet det er litt teatralsk. Jeg er Guy.
Hyggelig å endelig møte dere.
Rebecca Li og Zoe Christensen. Er det Christensen eller Christenson?
-Vi har penger og kan betale deg. -Det føles som om vi har møttes før, hva?!
Da jeg fikk høre at dere har okkupert takleiligheten min
de siste månedene, var jeg ikke glad.
Jeg var slett ikke glad, men så innså jeg at dere to
har talent.
Det er noe spesielt her.
Hva er det?
Jeg ønsker å diskutere et formelt partnerskap.
Hva kan dere gjøre med tre Roland-printere og 100 000 dollar?
Hundre tusen?!
Det stemmer.
Hvem er det?
Hei! Ikke se på ham! Se på meg!
Jeg fikk dere ut av fengsel. Den drittsekken ringte purken.
Faen ta. Ta den av.
-Herregud! -Kjære vene!
-Faen. Nei… -Slapp av.
Det er det som skjer, men det må ikke skje.
Ok. Kom an. Få ham ut.
-Vent. Hva skal du gjøre med ham? -Hei!
-Hva skal du gjøre? -Få ham ut. Kom igjen.
Nei!
Få ham ut.
-Rolig! -Vent!
Kom dere ut.
-Vent. Hva? -Hva?
Nå. Ut. Kom igjen.
Rebecca.
Zoe. Jeg er så lei for det.
Barnevakten deres virker litt overflødig nå, ikke sant?
På tide at vi kutter ut mellommannen.
Nå…
-Å, gud! -Herregud!
Hvem av dere bestemmer?
Ikke drep meg, da.
Tekst: Anniken Einan