Pitäkää raajat ja oksat kaiteiden sisäpuolella.
Tämä taitaa olla sinun.
Kiitos.
Tervetuloa Element Cityyn.
Ottakaa matkustusasiakirjanne valmiiksi esille.
ELEMENTTIEN ENSIMMÄINEN AALTO
ELEMENTTIEN TOINEN AALTO
ELEMENTTIEN KOLMAS AALTO
Seuraava.
Ja nimet?
Hienoa. Ja miten se kirjoitetaan?
Sopiiko, jos laitetaan Kärtsä ja Tuikku?
Tervetuloa Element Cityyn.
Kuumia keppejä. Täältä saa kuumia keppejä.
Kipakka kaveri...
Varo, Välkky!
Vettä.
VUOKRATTAVANA
Kuivat lehdet.
MYYTÄVÄNÄ
Olen kunnossa.
Tervetuloa uuteen elämääsi, oma Virvani.
Sininen liekkimme vartioi perinteitämme -
ja antaa meille voimaa palaa kirkkaasti.
Olenko minä yhtä kirkas?
Yksi, kaksi, yksi, kaksi, yksi, kaksi.
TULISIJA
Tämä puoti on perheemme unelma.
Ja jonain päivänä kaikki on sinun.
Tervetuloa.
Kaikki täällä on aitoa.
Minun täytyy maistaa hiilipyöryköitä.
Pyörykät tulossa.
Hyvä tytär.
Jonain päivänä tämä puoti on minun.
Kun olet valmis.
Toimitus!
Kaksi sokeripalloa, kiitos.
Minä hoidan, àshfá.
Hei!
Vettä. Pidä heitä silmällä.
Hupsis.
Jos kastelee, niin ostaa.
Taisit näyttää niille.
Kukaan ei vesitä tulta.
Niinpä!
Saanko nyt puodin?
Kun olet valmis.
- Totuus on... - Tyttö ei rakasta poikaa.
...että en rakasta sinua.
Tiesin.
Àshfá, asiakas.
Hoidapa sinä tänään asiakkaat.
Oikeastiko?
Kuinka voin auttaa?
Nämä kaikki ja...
Toisen sähikäisenkö saa ilmaiseksi?
- Kyllä vain. - Mahtavaa!
Otan vain sen ilmaisen.
Ei, vaan...
Sinun pitää ostaa yksi, jotta saat toisen ilmaiseksi.
Mutta tahdon vain sen ilmaisen.
Ei se mene niin.
Mutta asiakashan on aina oikeassa.
Ei tällä kertaa.
Ei.
Ei. Ei. Ei.
Anna vain se ilmainen!
Ei se mene niin!
Hyvää syntymäpäivää.
Mitä tapahtui? Miksi menetit malttisi?
En tiedä. Hän intti ja intti, ja se vain...
Rauhoitu.
Asiakas voi joskus olla vaikea.
Hengitä syvään -
ja luo yhteys.
Kun osaat sen menettämättä malttiasi,
olet valmis hoitamaan puotia.
MONTA VUOTTA MYÖHEMMIN
Tämä on liian kallis eikä tätä tehty Tulimaassa.
Ne eivät olleet rapeita -
- eikä kastike riitä. - Luo yhteys.
Hengitä. Luo yhteys.
Hengitä. Luo yhteys!
Anteeksi. Pahoittelen tuota. Anteeksi.
Hänestä tuli lilan värinen. En ole ikinä nähnyt kenenkään palavan lilana.
Pahoittelen.
Antakaa anteeksi tyttärelleni.
Hän palaa kirkkaasti, mutta joskus vähän liikaakin.
Hieno hattu muuten.
Teen teille uuden annoksen. Talo tarjoaa.
Hyvä on.
Anteeksi, àshfá.
En tiedä, mikä minulle tuli.
Huominen punalappuale jännittää sinua.
Meillä kaikilla saattaa roihahtaa.
Niin kai.
Jotkut asiakkaat saavat minut...
Tiedän. Tee niin kuin harjoittelimme.
Kaikki muu sujuu sinulta tosi hyvin.
Olet oikeassa. Opin tämän kyllä.
Sinun pitää saada levätä.
Valmis.
Onko kaikki hyvin?
Minua vain väsyttää.
Minäpä autan.
Kärtsä, onpa sinulla kamala yskä!
Melkein yhtä kamala kuin keitoksesi.
Milloin päästät Virvan tuskistaan ja jäät eläkkeelle?
Pistät viimein tytön nimen kylttiin?
Hän saa puodin, kun on valmis.
Ja siitä puheen ollen -
olemme enemmän kuin valmiita, jotta ostaisitte jotain -
ettekä vain olisi siinä tuhkan panttina.
Nyt polttaa!
Mutta hän on melkein valmis.
Vaikkei hän toimitakaan tilauksia yhtä nopeasti kuin minä.
Et siis usko, että voin lyödä ennätyksesi?
Olen antanut sinulle tasoitusta,
etten loukkaisi tunteitasi, herra Savutorvi.
Mutta nyt se alkaa.
NAIMAKAUPPOJEN VÄLITYSTÄ
Ennen kuin tiedän, sovitteko te yhteen,
pirskottelen tätä teidän sydämiinne -
nostamaan rakkauden pintaan.
Ja sitten tulkitsen savun.
Virva, minä tulkitsen savua.
Anteeksi, tarvitsen jotain. Aion päihittää isän ennätyksen.
No, sovimmeko me yhteen?
Se on tosirakkautta.
Moista en ole ikinä haistanut hänestä.
Hyvä, taas tämä sama laulu.
Jep. Ei mitään.
Pelkkä rakkaudeton ja surkea murheen täyttämä tulevaisuus.
Virva, yritä nyt.
Äitini toivoi kuolinvuoteellaan, että sinä löydät parin.
Lupaa minulle yksi asia.
Se, että puolisosi on tulta.
Hyvä yritys, äiti. Minun pitää mennä.
- Säästäkää tuo häihin. - Hei.
Moikka moi, Virva.
Moi, Terho. En ehdi jutella, on kiire.
Äläkä anna isän löytää sinua täältä taas.
Mitä? Eikö isäsi muka tykkää tästä maisemasta?
Pian on Suvihuvin aika,
ja meidän on mentävä kimpassa, sillä katso tätä.
Olen kasvanut isoksi.
Ja haisen hyvältä.
Kuningattareni.
Valitan, kamu. Olemme eri maata.
Voihan lieska. Pakko mennä.
Lähde kanssani juhliin.
Et poistu täältä koskaan.
Täällä on kaikki, mitä tarvitsen.
Eikä tätä kaupunkia ole tehty tuliväen tarpeisiin.
Tarvittaisiin suoranainen ihmeteko, että ylittäisin tuon sillan.
Ihmeteko?
Vai Ihme-Terho?
Pakko mennä.
LIEKITETTYÄ PUUTA
Tilauksenne.
SYTYTYSNESTETTÄ
Pakko mennä. Yritän päihittää isän enkan.
Liikettä!
AUKI
Voittaja, voittaja, hiiliruoan laittaja.
Mene nukkumaan, minä suljen paikan.
Punalappualessa riittää vielä hommaa.
Minä hoidan kaiken. Sinun pitää levätä.
Miten?
Opin parhaalta.
Olen vanha. En jaksa tätä ikuisesti.
Ja nyt, kun löit minun aikani, sinun pitää tehdä vain yksi asia.
Huomenna minä nukun pitkään,
ja sinä hoidat koko punalappualen.
Ihanko totta? Ypöyksinkö?
Jos pystyt siihen kiivastumatta,
se tarkoittaa, että olet valmis hoitamaan puotia.
Tietenkin, àshfá.
En tuota sinulle pettymystä. Saat nähdä.
Hyvä tytär.
Siniliekki, anna kaiken mennä hyvin.
- Hyvää huomenta! - Huomenia!
Vedä henkeä.
PUNALAPPUALE
Olen tyyni kuin kynttilä.
Huomenta, tervetuloa Tulisijaan.
Hei, hei. Kaikki ovat samanlaisia. Ota vain yksi päältä.
Kiitos käynnistä.
Alelappujakin saa alennuksella.
- Ovatko nämä särkyviä? - Odota.
Maksa ennen kuin syöt.
Miten palautukset hoidetaan?
Onko näitä isoa kokoa?
Hengitä.
Isäni rikkoi tämän.
Luo yhteys.
Saanko kokeilla tätä kattilaa?
Palaan ihan kohta.
Ei, ei, ei.
Tyhmä kiukku. Ei tänään.
Mikä minua vaivaa?
Mitä...?
Mikä onnellinen perhe.
Oletko tässä isäsi kanssa?
Isät ovat mahtavia.
On syntymäpäiväsi.
Kuka sinä olet? Mitä teet täällä?
En tiedä.
Etsin vuotoa vastarannalla, ja joki imaisi minut mukaansa.
Paha juttu, en voi saada taas potkuja.
En taida vain löytää omaa uomaani.
Jukra!
Se putki puristi minut muodottomaksi.
Nyt on parempi.
Häivy täältä.
Minun pitää siivota ennen kuin isä näkee, mitä tein.
Itse asiassa...
Ikävä kyllä joudun sakottamaan sinua.
- Sakottamaanko? - Niin.
Olen kaupungin tarkastaja. Putket eivät ole säädösten mukaiset.
Imaisinko putkeen kaupungin tarkastajan?
Niinpä. Vähänkö ironista?
Älä koske niihin.
- Testasin vain kestävyyttä. - Kaikki täällä kestää.
Tiedän sen. Isäni rakensi kaiken itse.
Hetkinen. Sinun isäsikö?
Niin, omin käsin. Alusta alkaen.
Tämä paikka oli aiemmin raunio.
Vautsi. Hän siis teki kaiken itse?
Ilman lupiako?
Joudun kirjaamaan myös sen.
Ensin minut imaistiin putkeen,
ja nyt joudun kirjaamaan asioita, joiden takia paikka ehkä suljetaan.
Jukra. Tämä on ihan liikaa.
Suljetaanko meidät?
Niin, tämä on hirveää.
Et voi sulkea tätä paikkaa.
Tämä on tärkeä päivä minulle. Meillä on punalappuale.
Älä hermostu. Rankkaa tämä on minullekin.
- Tule takaisin. - Anteeksi.
Nämä pitää viedä kaupungintalolle ennen vuoroni päättymistä.
Voihan lieska!
Tule takaisin.
Seuraavana Element City.
- Hei! - Anteeksi.
Hei!
Mitä ihm...?
Seuraavana Kaupungintalo.
Näpit irti!
Anteeksi.
Pysähdy!
Hei!
Seis.
Uusi takkini.
Hupsis!
Hei!
KAUPUNGINTALO
Chiliöljyni!
Kuulehan nyt.
Tästä et enää pääse.
Eli anna ne tänne.
Voi veljet. Anteeksi.
Joudut pettymään pahasti.
Ei, ei.
Anteeksi.
Ole kiltti...
Ei.
Sinä et ymmärrä.
Puoti on isäni unelma.
Jos se suljetaan minun takiani,
isä ei kestä sitä.
Hän ei luota, että pystyn jatkamaan.
Mikset heti sanonut?
Hetkinen. Aiotko siis repiä sakkolaput?
Repisin, mutta ennätin lähettää ne jo -
tietojenkäsittelyosastolle.
Mutta voin viedä sinut sinne oikaisemaan asian.
Hei, Aarni.
Mitä kuuluu?
Elämä on kuin unelmaa.
Hei, ne Tulikylän haasteet, jotka annoin sinulle.
Ajattelin lähettää ne rva Kumpupilvelle -
ja lähteä sitten lahosienihoitoon.
Odota.
Kerro hänelle se sama juttu siitä, että isäsi pettyy.
En. Asia on henkilökohtainen.
Se upposi minuun.
Ehkä myös Aarniin.
- Hänen isänsä olisi... - Ei. Ei.
...tosi pettynyt häneen.
Lopeta.
Häntä saattaa jopa hävettää.
Mitä sinä teet?
Mutta tärkein asia on,
ettei isä pääse eläkkeelle, ja se kaikki on Virvan...
Ole jo vaiti!
Taidankin lähteä tänään aikaisin kotiin.
Älä.
Puoti suljettaneen viikon sisään.
Hyvää jatkoa.
Anteeksi.
YRITYKSESI SIIS SULJETAAN!
SULJETTU
Mitä?
Nytkö jo?
Hei?
Voi ei.
Isä, mitä tapahtui?
Onneksi kukaan ei loukkaantunut. Punalappuale meni pilalle.
- Hänkö sen teki? - Kuka?
Se vesipoika, jota jahtasit.
Hän sen teki.
Hän murtautui läpi putkesta.
Onneksi sain katkaistua vedentulon. Mutta hän pääsi karkuun.
Vesi. Aina se yrittää vesittää kaiken.
Hän oli vesihenkilö. Ei vain vettä.
Sama asia. Miksi putkissa on vettä?
Kaupunki suljettiin vuosia sitten. Ei siellä pitäisi olla vettä.
Isä!
Kärtsä.
Kyllä me tästä selviämme.
Ihan kuin ennenkin.
Ennen?
Meillä oli syymme lähteä Tulimaasta.
Meillä oli siellä ihana elämä.
Melkein kaikilla oli Sininen liekki.
Se yhdisti meidät kaikki.
Meidän perinteisiimme. Sukuumme.
Elämä oli kovaa.
Mutta isäsi alkoi rakentaa meille omaa elämää.
Panimme siihen kaikkemme.
Mutta sitten nousi suunnaton myrsky.
Menetimme kaiken.
Isäsi ymmärsi, että meidän piti jättää kaikki.
Kotimme. Se oli ainoa tapa saada parempi elämä.
Se oli viimeinen kerta, kun isäsi näki perheensä.
Sen vuoksi tulimme tänne.
Rakentaaksemme kaiken tämän.
Àshfá, puodille ja liekille ei tapahdu enää mitään. Lupaan sen.
Hyvä tytär.
Palaa! Palaa!
- Palaa! - Hei.
Anteeksi.
Olet tosi hottis.
Että mitä?
Ei. Tarkoitan, että olet kuuma.
En tarkoittanut sitä.
- Joko lopetit? - Kyllä, kiitos.
Minulla on asiaa pomollesi.
Joten voit valua vapaasti jonnekin muualle.
Tuuli ei ole paikalla tänään.
Hän tykkää kovasti pilvipallosta,
ja Pöräyttelijät pääsivät vihdoin pudotuspeleihin.
Prööt, prööt.
Selvä. Minä tulin vain,
koska unohdin liput eilen tänne.
Liput? Siis useamman?
Missä hän on?
Tuolla ylhäällä aitiossa.
Peliä!
Hyvä on. Nyt perutaan parit sakot.
Pörinämehua.
Täältä pörinämehua.
Pörinämehua. Täältä pörinämehua.
Hyvin se menee. Tännepäin.
- Anteeksi. - Miten menee, Jimi?
- Valitan. Anteeksi. - Laine.
Anteeksi. Tulityttö tulossa.
Pörinää peliin!
Hei, Tuuli. Mitä kuuluu?
Katso taulua. Mitä luulet?
Nyt vähän tuulta purjeisiin!
Niin, Tuuli.
Minä olen Virva Loimu. Perheeni pyörittää pientä tulipuotia.
Vellu antoi meille eilen parit sakot...
Mistä tuo tuli?
Loimu? Niin, tulipuoti ja noin 30 rikettä.
Kolmekymmentä?
Kuule, ystävä. Toivoin, että voisimme sopia asiat jotenkin.
Kuule, tuomari! Ovatko silmäsi takaraivossa?
- Voi ei. - Mälsää.
Niin. Ne 30 rikettä.
Voisitko olla vaiti? Minä seuraan tätä peliä. Tulipalloa.
Tulipalloa?
En voi olla vaiti.
Tässä on kyse elämästäni. Ei pelkästä pelistä.
Pelkästä pelistä? Nämä ovat pudotuspelit.
Eli suo anteeksi, jos en halua kuunnella nyyhkytarinaa -
jonkun pikkupuodin pulmista.
Se pikkupuoti merkitsee paljon enemmän -
kuin muutama ylipalkattu hattara hönkimässä palloa.
Uskallakin -
käyttää sanaa "hattara" vielä kerran.
Hattara.
Voi ei!
Lutz!
Voi Lutzia. Hän pelaa surkeasti, koska äiti on sairastellut.
Tuo on rumaa, hän tekee parhaansa.
Olet paras, Lutz!
Olet paras, Lutz! Antakaa palaa!
Olet paras, Lutz! Kaikki mukaan!
Olet paras, Lutz!
Jee, Lutz!
Mahtavaa!
Mahtava paluu.
Katsokaa, kuka löysi lahjapuodin.
Pakko myöntää, että tuo oli aika siistiä.
Ymmärrät varmasti, miksi riehaannuin,
mutta sille hahtuvalle, joka kävi täällä isänsä kanssa,
nämä voitot ovat vähän tärkeämpiä.
Eikä tulipallo, jonka pitäisi jatkaa isänsä puotia -
halua tuottaa hänelle pettymystä, ja minullekin kelpaisi voitto.
Kunpa voisin pysäyttää veden tulon.
- Veden? Tulikylässä? - Niin.
Ne vedet katkaistiin kolme vuotta sitten.
Unohda sakot.
Joudun purkamaan koko isäsi puodin ja selvittämään, missä vika piilee.
Et saa!
Isäni on omistanut sille koko elämänsä.
Tämä liittyy takuulla siihen himputin vuotoon.
Olemme yrittäneet jäljittää vuotoa kaupungin putkistossa.
Sen takia olin kanavassa ja...
Hetkinen. Tiedän, mistä imeydyin puotiin.
Virva ja minä voimme jäljittää veden puodista ja löytää vuodon.
Jatka vain.
Voisin kutsua paikalle korjaajat korjaamaan sen, mitä löydämme.
Niin. Eikä isän puotiin tarvitse kajota.
Onneksi te olette söpö pari.
Emme me ole...
Saatte aikaa perjantaihin.
Jos löydätte vuodon ja korjautatte sen siihen mennessä,
annan sakot anteeksi.
Jos ette, isäsi puoti suljetaan.
Pörinää! Pörinää!
Kiitos.
- Riisu nuo pois. - Mutta toin sinulle hatun.
Selvä.
Pysyttele piilossa, jooko? Siitä tulisi hulabaloo.
Onko yläkerrassa nyt vettä?
Sitä on seinissä.
En käsitä. Kun korjaan yhden putken, toinen vuotaa.
Mokoma!
Kuinka se voi vain paheta?
Kun vesi taas virtaa, paine pakottaa sen teidän putkiinne.
Meidän pitää löytää sen lähde.
Miten yleensä päädyit tänne?
Olin kanaalissa tarkistamassa luukkuja vuotojen varalta,
kun näin vettä, jota ei olisi pitänyt olla siellä.
Ruostetta ja aavistus moottoriöljyä?
Sitten nousi iso aalto.
Se kuljetti minut suodatinjärjestelmään.
Apua!
Mutta sitten kuulin räjähdyksen.
Sillä tavalla päädyin puotiinne.
Voihan lieska! Tämä on kipakkuuteni syytä.
Etsimmekö siis vettä kanavasta?
Kanavia on kaikkialla.
Sen vuoksi vuodon löytäminen onkin ollut niin vaikeaa.
Katto.
Kannattaa ehkä väistää.
Voihan pisara!
Nouse kyytiin.
Tuolla jouduin putkeen.
Lisää vettä. Tuonne päin.
Juuri siinä.
Ei täällä tapahdu mitään outoa.
Kunhan vain vähän karsimme.
Mitä teet puodissa, jos sopii kysyä?
Isä jää eläkkeelle, ja minä jatkan sitä.
Jonain päivänä.
Kun olen valmis.
Mahtaa olla kivaa tietää, mitä isona tekee.
Kun isäni kuoli, mietin, mitä järkeä tässä on.
Nyt vain vaihdan työpaikasta toiseen.
Tulikielessä on eräs sana.
Tìshók.
"Vaali valoa, kun se loistaa, sillä se ei loista aina."
"Tii-shuk?"
Vähän sinne päin.
- Onko kaikki hyvin? - On.
Varmastiko?
Tuo rakennus tuolla.
Se on Keskuspuutarhan asema.
Kun olin lapsi, isä vei minut sinne, koska siellä oli vivisteriapuu.
Olin aina halunnut nähdä sellaisen.
Se on ainoa kasvi, joka kasvaa missä vain.
NÄE VIVISTERIA TÄYDESSÄ KUKASSA - KUKKANÄYTÖS
Jopa tulessa.
Olin innoissani.
Mutta tulemme kuulemma oli liian vaarallista -
emmekä päässeet sisään.
Menkää takaisin Tulimaahan.
Isä oli tosi vihainen.
- Menkää muualle palamaan! - Pois täältä.
Ja nolona.
Rakennus jäi myöhemmin veden alle.
En siis päässyt koskaan näkemään vivisteriaa.
Sinua takuulla pelotti.
Niin pelottikin.
Miten teet tuon?
- Minkä? - Saat muut mukaasi.
Valloitit koko katsomon.
Minä en saa yhteyttä edes yhteen asiakkaaseen.
Menetän aina malttini.
Ehkä minä vain sanon sen, mitä tunnen.
Eikä kiivaudessa ole mitään vikaa.
Kun joskus menetän malttini,
tuumin, että yritän sanoa itselleni jotain, mitä en ole valmis kuulemaan.
Tuo on hupsua.
Ehkä.
Hei, tuolla.
Laskeudu tuonne.
Tässä on jotain outoa.
Moottoriöljyä.
Tämä on sen lähde.
Miksei täällä ole vettä?
Koska luukut ovat rikki.
Kanavan pitäisi johtaa pääkanaaleista ylivuotava vesi...
Juokse henkesi edestä!
Apua!
Tartu tähän!
Tulikylä.
Ota kiinni!
Virva! Heitä lisää!
Kestääkö se?
Sen pitäisi kestää.
Ainakin siihen, että saan porukat korjaamaan sen ennen perjantaita.
Mitä?
Sinulla on tuossa hiekkaa.
Tässäkö? Tässäkö?
Tuossa noin.
Kiitos.
Kerro sitten, kun se on valmis.
Varmistan, että työporukka tulee tänne perjantaihin mennessä.
Selvä. Nähdään.
Odota.
Sattuisitko olemaan vapaa huomenna?
Hengailemaan erään vesipojan kanssa?
Vesipojanko kanssa? Isä keittäisi sinut elävältä.
Ei hänen tarvitse tietää. Tavataan kaupungissa.
Ei tehdä mitään outoa.
Voisimme vaikka karsia.
Valitan, se ei onnistu.
Sinä hymyilit. Näin sen.
Olen huomenna Alkali-teatterin edessä. Kolmelta!
Niin, ja siitä tietää, että valo...
Katostanne tippuu taas vettä.
Uusi vuotoko taas?
Ei hätää. Pian tämä pulma häviää.
Tunnen sen.
Ja koska kaikki on hyvin, lähden kuskaamaan tilauksia.
Haistoinko jotain Virvasta?
Hei, Virva.
Terho.
Kasvatin taas yhden.
Kuningattareni.
Valitan, pakko mennä.
YMPPÄYS JA ENNAKKOLUULO
Yhteen suuntaan vain matkustin Tiesin aina, minne menen
Vasta, kun mä sinut näin Tiesin ihan hukassa olen
Sä oot yksi, me ollaan kaks' Saanko sanoo, että tykkään mä susta?
Tykkään susta
Jos niin nyt lie Anna mun jo tietää
Ei haittaa lain Jos viet sä huomion
Sä ja mä kuulutaan yhteen
Taivas sä, ja mä olen säätä
Miten ois' nyt sade aurinkoinen?
Oi, niin
Kesäyö, mainio hetki
Missä oon? Tiedät, sua ootan mä vaan
Niin, sua vaan
Jos totta lie Niin se kerro mulle
Ei haittaa lain
Kuka tämä tyyppi on?
Ain
Sä loista aina vaan
Säilyy aina
Sä loista, sä loista Oot ykkönen
Jos se totta on Niin kerro mulle nyt
Ei haittaa lain Jos ootkin ykkönen
Yhteen suuntaan vain matkustin Tiesin aina, minne menen
Jos niin nyt lie Anna mun jo tietää
Voi että.
Miten sinä tuon teit?
Se johtuu mineraaleista. Katso tätä.
Mahtavaa.
Vautsi. Katso tätä.
Vielä yksi?
Ei, ei.
Vettä tulee taas.
Virva Loimu.
Lähetys Virva Loimulle.
Kukkia Virvalle?
Anteeksi. Nämä ovat tosi kauniita.
Vien ne muualle.
Mitä teet täällä?
Ikäviä uutisia. Hiekkasäkit eivät kestäneet.
Siltä näyttää.
Niin. Minulla on huonompiakin uutisia.
Olin unohtanut yhden jutun siitä, kun viimeksi näin ne tyypit.
Kaadoit heidän päälleen kolme tonnia sementtipölyä.
Puolet porukasta potee sitä vieläkin.
He näyttävät ottaneen tämän tosi raskaasti,
koska eivät auta meitä.
Galen määräaika umpeutuu huomenna.
Tarvitsemme lisää hiekkasäkkejä.
Eihän se toiminut aiemminkaan.
Minun on pakko tehdä jotain.
Virva, korjasitko vuodon?
- Sinä taas. - Kuka? Minäkö?
Juuri sinä aloitit tämän kaiken.
Ei, isä. Se oli eri tyyppi.
Ei kaikki vesi ole samanlaista.
Oletko kaupungin tarkastaja?
Et. Ethän?
Aivan. En ole tarkastaja.
Olet tarkastaja.
Miksi nuuskit täällä? Johtuuko se vuodosta?
Ei. Se ei liity mitenkään veteen.
Hän on erilainen tarkastaja.
Vai mitä?
Joo.
Olen ruokatarkastaja.
Tulin tarkistamaan ruokanne.
Hän on oikea valekukko.
- Pukki. - Ihan sama.
Ruoka on yläkerrassa. Tule.
Ruokatarkastaja?
Menin paniikkiin.
Oletko oikeasti ruokatarkastaja?
Sikäli, kun sinä tiedät.
Tarkasta sitten tämä.
Isä.
Oikein hyvältä näyttää.
Ei, ei. Sitä pitää maistaa.
Näetkö? Hän tykkää siitä.
Maista tätäkin. Suoraan Tulimaasta.
Isä, se on liian tulista.
Ei hätää. Tykkään tulisesta.
Hei! Pidättele sitä vettä!
Läpäisimmekö?
Täysin pistein.
Vähän jäähdyttyään tämä on itse asiassa tosi hyvää.
Jos suinkin sopii...
Tämähän on tosi maukasta, jos sitä vähän vesittää.
Vesitätkö meitä?
Vesität meitä?
Missä se kamera on?
Sinä et vesitä meitä koskaan. Ulos täältä!
Herran olisi paras poistua.
Ei huolta, isä. Minä hoidan tämän.
Tavataan rannalla ja tehdään lisää hiekkasäkkejä.
Meidän on korjattava ne luukut jotenkin.
Haluaako vesi vesittää meitä?
Sitten se ei enää saa tulla tänne.
Hän saa korttikiellon.
Porttikiellon.
Porttikiellon!
PORTTIKIELTO!
Àshfá, ei mitään hätää.
Kaikki järjestyy.
Tämä ei taida toimia.
Ei toimikaan, ellet pidä säkkiä suorassa.
Ehkä isäsi ymmärtää.
Olen tosissani.
Tiedän, että se voi olla vaikeaa.
Isäni ja minä olimme kuin öljy ja vesi.
En ehtinyt korjata asiaa.
Mutta teillä on eri juttu.
Sinun pitäisi ehkä kertoa hänelle.
Niinpä. Kertoa mitä?
Että liike suljettiin minun takiani ja että minä tuhosin hänen unelmansa?
Tämä ei onnistu.
Àshfán olisi pitänyt lopettaa jo työt, mutta hänen mielestään en ole valmis.
Et käsitä, miten paljon töitä he ovat tehneet.
Tai mitä he ovat kestäneet.
He jättivät sukunsa.
Miten moisen uhrauksen voi korvata?
Se tuntuu taakalta.
Kuinka voin sanoa noin?
Olen huono tytär.
Älä nyt. Teet parhaasi.
Olen ihan hajalla.
Et. Olet entistäkin kauniimpi.
Ehkä tulisuuteni tosiaan yrittää kertoa minulle jotakin.
Näetkö, mitä tulesi teki hiekalle?
Se on lasia.
Se näyttää vivisterian kukalta.
Tiedän, miten ne luukut ummistetaan.
Kyllä.
Itketkö sinä?
Itken.
Kauneus ei ole aiemmin iskenyt minua päin naamaa.
Se toimi!
Tuuli saa tulla tänne töiden jälkeen.
Kerron sinulle heti, kun tiedän jotain.
Kelpaakohan tämä hänelle?
Vaikea sanoa. Siinä voi käydä niin tai näin.
Tässä. Säästin tämän sinulle.
Se on kallisarvoinen.
Àshfá, oletko kunnossa?
Olen. On vain paljon korjattavaa.
Minä hoidan sen.
Sinun on levättävä. Tämä on käsky.
Kyllä, pomo.
Virva, sinä olet muuttunut.
Olet iloisempi ja kärsivällisempi asiakkaiden -
ja sen ruokatarkastajan kanssa.
Puoti on sinulle ykkönen.
Näytät, että voin luottaa sinuun.
Olen onnekas, kun minulla on sinut.
Rakkaus?
Virva, löysit sen. Onko kaikki hyvin?
Sano, että tuot hyviä uutisia Tuulilta.
Alan olla huolissani isästä.
Tämän on pakko onnistua.
En ole kuullut vielä mitään, mutta hän lupasi soittaa tänään.
Itse asiassa sukulaiseni tulivat syömään.
Haluatko tulla tänne odottamaan puhelua yhdessä?
Sukulaistesi kanssako?
Selvä. Voin tulla vähäksi aikaa.
Asutko todella täällä?
Paikka kuuluu äidilleni.
Jestas!
Ikävä kyllä ette pääse sisälle. Tämä on vain asukkaille ja vieraille.
Selvä. Ymmärrän.
Olet yllättävän hyvä työssäsi.
Te olette yllättävän nopea ikäiseksenne.
Et arvaakaan.
Virva! Aivan mahtavaa vihdoin tavata sinut.
Halaammeko vai vilkutamme vai...?
En halua sammuttaa sinua.
Pelkkä "hei" kelpaa.
Tuskin. Vellu on puhunut sinusta siitä saakka, kun te tapasitte.
- Poika on pihkassa. - Äiti.
Älä nyt. Olen äitisi. Näen, kun jokin saa sinut loistamaan.
En arvannut, että hän on noin henkeäsalpaava.
Tule mukaan, tapaat muutkin.
Hei, kulta. Et uskokaan, mitä vauva tänään teki.
Hän hymyili.
Ei kai sentään.
Kyllä.
Hei, kaikki. Tässä on Virva.
Hei!
Tuo on Antti-veljeni ja hänen vaimonsa, Meri.
Hei.
Meidän kaksi lastamme ui täällä jossain.
Hyrsky! Myrsky!
Mitä?
Hei, Vellu-setä.
Sammutko, jos putoat veteen?
- Hyrsky! - Lapset ovat lapsia.
Älä suutu.
Ja tässä on pikkusiskoni, Puro.
- Ja hänen tyttöystävänsä, Ghibli. - Moi.
He opiskelevat Element Cityn taidekoulussa.
Niin. Äidin vanavedessä.
Höpsis. Olen vain arkkitehti.
Harri-veljeni on se oikea taiteilija.
Kunhan suttaan vesiväreillä.
Tai "väreillä", kuten me sanomme.
Älä usko sanaakaan. Hän on upea taidemaalari.
Yksi hänen teoksensa otettiin Element Cityn museon perusnäyttelyyn.
Tosi hienoa.
Minun ainoa taitoni on siivota kaupassa.
Olet turhan vaatimaton.
Virvassa palaa luovuuden liekki.
En ole nähnyt vastaavaa.
Ja pakko sanoa, että puhut todella selkeästi.
Niin, aivan mahtavaa,
mitä saman kielen puhuminen lapsesta saakka saa aikaan.
Hei, Virva.
Kertoiko Veltsu sinulle pelkäävänsä kuollakseen pesusieniä?
Ei.
Sain trauman.
En uskalla käyttää pesusientä hänen nähtensä.
Jäin ansaan tuntikausiksi.
Antti! Se oli uusi!
Anteeksi. Olen tänään oikea tuuliviiri.
Osaan korjata sen.
Anteeksi.
Tuo oli uskomatonta!
Se on vain sulaa lasia.
"Vain sulaa lasia"?
Kaikki uuden kaupungin rakennukset ovat "vain sulaa lasia".
Sinun pitää hyödyntää lahjasi.
Minähän sanoin, että olet poikkeuksellinen.
Ajatuskupla.
Pelataanko ruoan jälkeen Vetistelypeliä?
Kyllä, kyllä.
Minä arvaan, siinä yritetään itkeä?
Yritämme olla itkemättä.
Minuutti aikaa. Nyt.
1979. Marraskuu. Olit...
En päässyt hyvästelemään mummia.
Olet ihan liian hyvä.
Virva ja Vellu, teidän vuoronne.
Tämä on melkein epäreilua, koska en ole ikinä itkenyt.
Et voi mitenkään voittaa.
Tuo kuulostaa haasteelta.
Valmiina, nyt.
Perhonen, tuulilasinpyyhkijät,
perhosenpuolikas.
Selvä.
Vanha mies muistaa kuolinvuoteellaan kesän, jolloin rakastui.
Tyttö oli liian kaunis pojalle ja poika nuori ja arka.
Hän päästi tytön menemään ja päätti odottaa seuraavaa kesää.
Sitä ei tullutkaan.
Aika alkaa loppua.
Virva.
Kun tapasin sinut, luulin hukkuvani.
Mutta valo,
tuo valo sisälläsi herätti minut eloon.
Ja nyt haluan vain olla lähellä sitä.
Lähellä sinua.
Yhdessä.
Haloo? Tuuli, hei.
Lasilla? Korjasitteko sen lasilla?
Siis hetkonen.
Karkaistua lasia. Kovaa kuin kivi. Pidän siitä.
Unohtakaa ne sakot.
- Toimiko se? - Jep!
Mahtavaa!
Kiitos, rva Laine.
Tämä oli...
Tämä oli tosi hienoa.
Niin olikin.
Ja tarkoitin sitä, mitä sanoin taidostasi.
Ystäväni johtaa maailman parasta lasiyritystä.
Kipaisin aterian aikana soittamassa hänelle -
ja kerroin sinusta.
He etsivät harjoittelijaa.
Se voisi olla huikea tilaisuus.
Ihanko oikeasti?
Se on kaukana kaupungista, mutta voi johtaa mihin vain.
Sinulla on kirkas tulevaisuus.
Ja katso, minulla on alkuperäinen Virva.
Odota, saatan sinut ulos.
Ikävä kyllä teidän pitää -
odottaa täällä.
Ja minä pelkään,
että oksennan.
Virva.
Odota, mikä sinulla on?
Käsittämätöntä, että hän tarjosi minulle töitä.
Niinpä! Se voisi olla upea juttu.
Tosi upea.
Voisin muuttaa pois ja tehdä lasia jossain kaukana. Tai mitä haluankin.
- En käsitä. - Lähden kotiin.
Hyvä, lähden sitten mukaasi.
Vesipoika?
Äiti halusi vain auttaa.
Ei hän tiennyt, että hoidat puotia mielelläsi.
- Mikä sinua vaivaa? - Ei mikään.
Eikö? Koska ajat sataa ja tuhatta...
Bussi!
Et tunne minua, Vellu. Onko selvä?
Älä esitä tuntevasi.
Mistä on kyse?
Ei mistään.
Kaikesta. En minä tiedä.
En ehkä haluakaan jäädä hoitamaan puotia.
Sitä minun kiivauteni on yrittänyt kertoa.
Olen loukussa.
Tiedätkö, mikä on älytöntä?
Jo lapsena rukoilin siniseltä liekiltä,
että kelpaisin jatkamaan isäni työtä,
sillä tämä paikka on hänen unelmansa.
Mutta en kysynyt itseltäni,
mitä minä halusin tehdä.
Taisin tietää sisimmässäni, ettei sillä ollut väliä.
Koska ainoa keino korvata niin suuri uhraus -
on uhrata myös oma elämänsä.
Virva!
Älä liiku.
Voihan roihu. Äiti.
Ei hätää, äiti. Hän on vain ystävä.
Hiljaa!
Vainusin sinut jo kaukaa. Sinä löyhkäät.
Mitä tarkoitat?
Tiedät hyvin, mitä tarkoitan.
Haistatko minusta rakkauden?
Jos isäsi saa tietää...
Tuli ja vesi eivät voi olla yhdessä.
Todistan sen. Tulkaa mukaani.
Roiskin tätä sydämiinne tuomaan rakkauden pintaan.
Te sytytätte nämä tulellanne, ja minä tulkitsen savun.
Näetkö? Ei se toimi.
Itse asiassa...
Mitä sinä teet?
Tuikku?
Kuka siellä on?
Se on isä. Sinun pitää mennä.
Hetkinen, sovimmeko me yhteen?
Mitä on tekeillä? Heräsin, eikä yläkerrassa ollut ketään.
Minä se vain olin.
Tulin tarkistamaan lukot.
Ja äiti tuli alas ja...
Niin ja me aloimme katsoa tätä ovea.
Emme puhu tarpeeksi tästä ovesta.
Ryhdistäydy.
Kun kerran olet hereillä...
Minun piti kertoa aamulla, mutta en saa nyt unta.
Jään kahden päivän päästä eläkkeelle.
Voi, Kärtsä.
Kahden päivän?
Kyllä. Pidämme kunnon juhlat.
Jälleenavajaiset.
Kerron koko maailmalle, että tyttäreni jatkaa työtäni.
Ja minulla on sinulle lahja.
Tämä on ollut minulla jonkin aikaa, mutta keskustelumme jälkeen...
Tiedän, että nyt on aika.
Ennen kuin annan sen,
haluan, että ymmärrät, mitä se minulle merkitsee.
Kun lähdin Tulimaasta,
annoin isälleni bà ksôn,
ison kumarruksen.
Se on suurin kunnianosoituksemme.
Mutta isäni -
ei vastannut kumarrukseeni.
Hän ei antanut minulle siunaustaan.
Hän sanoi, että jos lähdemme Tulimaasta,
kadotamme sen, mitä olemme.
He eivät koskaan nähneet tätä.
He eivät nähneet sitä, että minä en unohtanut, että olemme tulta.
Kannan sitä yhä tunnollani.
On tärkeää, että tiedät,
että saat minun siunaukseni joka päivä, kun tulet tänne.
Siksi teetin tämän sinulle.
VIRVAN TULISIJA
Vautsi, àshfá.
Siitä tulee suuri ja kirkas.
Kaikki saavat nähdä sen.
"Virvan tulisija".
Paljastamme sen avajaisissa.
Tule, Kärtsä. Sinun pitää päästä lepäämään.
Virva? Mitä äitisi sanoi siitä savusta?
Ei mitään.
Toin sinulle lahjan.
Tulitko varta vasten tuomaan tämän minulle?
Miksi tuot minulle lahjoja?
Voi, ei.
Ei, ei, ei.
Hetkinen. Minulla on jotain näytettävää.
Pieni hetki vain.
Ja sinä tarvitset saappaat.
SULJETTU
Mitä me teemme täällä, Vellu?
Odota.
Miksi heillä yleensä on aitoja?
Kuka sen tietää?
Hei, lempitulipalloni.
Hei, Tuuli. Mitä on tekeillä?
Luulet, että sinun on lopetettava tämä,
mutta tuo tulvinut tunneli johtaa pääasemalle.
Selvä.
Haluatko vielä nähdä sen vivisterian?
Tuuli?
Pitäisikö minun muka mennä tuon sisälle?
Ilman pitäisi riittää -
ainakin 20 minuutiksi.
Sinua kiellettiin menemästä sinne.
Miksi annat jonkun sanella, mitä saat tehdä?
Ohoh!
Vivisteria.
Hei, sieltä loppuu pian ilma.
Olemme melkein perillä. Hengitä hitaasti ja tasaisesti.
Anteeksi. Ei olisi pitänyt...
Vitsailetko?
Se oli mahtavaa! Vihdoinkin näin vivisterian!
Se oli innoittavaa.
Sinä olit innoittava.
Ei. Emme voi koskettaa.
Ehkä voimmekin.
Ei.
Voimmeko kuitenkin kokeilla?
Siis mitä?
Katsotaan, mitä tapahtuu.
Jos se menee pieleen, tiedämme, ettei tämä toimi.
Se voi mennä pieleen.
Voisin haihduttaa sinut. Ja sinä voisit sammuttaa minut ja...
Kokeillaan ihan varovasti.
Olen onnekas.
Olen onnekas, kun minulla on sinut.
Minun pitää mennä.
Hetkinen, mitä?
Minne sinä menet?
Puotiin, minne kuulunkin.
Huomenna se on minun.
Hei, hetkinen.
Sanoit itse, ettet halua sitä.
Ei sillä ole väliä, mitä minä haluan.
On tietenkin.
Kuuntele.
Sinulla on tilaisuus tehdä jotain, mitä itse haluat.
"Haluan"?
Se saattaa toimia rikkaalle penskalle "seuraa sydäntäsi"-suvussa,
mutta saada tehdä, mitä itse haluaa, on ylellisyyttä,
eikä se toimi minun kaltaisillani.
Miksei? Kerro isällesi, mitä tunnet.
Tämä on tosi tärkeää. Ehkä hän suostuu.
Niinpä.
Hassua.
Luulin koko ajan, että sinä olit vahva,
mutta sinähän pelkäätkin.
Älä tuomitse minua.
Et tiedä, millaista on,
kun vanhemmat luopuvat kaikesta lapsensa vuoksi.
Olen tulta, Vellu.
En voi olla sen enempää.
Minä ja perheeni olemme sitä.
Me elämme niin.
En voi hylätä sitä kaikkea sinun vuoksesi.
En ymmärrä.
Tuonkaan takia tämä ei voisi ikinä toimia.
Tämä oli tässä, Vellu.
SUURET JÄLLEENAVAJAISET
Tervetuloa, kaikki.
Hienoa nähdä teidän kasvonne.
Minulla on ollut kunnia palvella teitä,
mutta on aika jatkaa eteenpäin.
Tule.
Oma tyttäreni.
Olet perheemme kirkkain liekki.
Sen vuoksi olen ylpeä siitä, että jatkat elämäntyötäni.
Aikamoinen temppu, vai mitä?
Toin tämän lyhdyn vanhasta maasta.
Tänään luovutan sen sinulle.
Minulla on mielessäni muita syitä.
Vellu?
Voi sentään.
Mitä teet täällä?
Sanoit, että tämä ei voi toimia, koska en ymmärrä sinua.
Mietin muita syitä. Niitä on useita.
Kuten vaikka yksi, sinä olet tulta ja minä vettä.
Sehän on ihan hullua.
Eikö olekin?
- Kuka hän on? - En tiedä.
Kaksi, tulin kuokkavieraaksi juhliisi.
Olenko ihan ääliö?
- Iso ääliö. - Aivan.
Kolmas syy. En voi syödä herkullisia ruokianne.
Tosi ikävää.
Hei, tunnen hänet. Hän on ruokatarkastaja.
Aivan. Neljäs syy, minulla on porttikielto isäsi puotiin.
On miljoona syytä, miksi tämä ei voi toimia.
Miljoona "eitä".
Mutta on myös yksi "kyllä".
Koskimme toisiamme.
Ja silloin meille tapahtui jotain.
Jotain mahdotonta.
Molempien kemia muuttui.
Riittää jo!
Mikä ihmeen ruokatarkastus tämä on?
Sydämen ruokatarkastus, herra.
Kuka olet?
Poika, joka pulpahti tyttäresi elämään tulvivasta kellarista.
Eli sinä rikoit meidän putkemme.
Mitä? En se ollut minä. Se oli...
Sinä?
Sinäkö rikoit putken?
- Minä... - Virva.
- Hiljaa! - Ei!
Tartu tilaisuuteen.
Kerro isällesi, kuka oikeasti olet.
Kaduin monia asioita, kun isäni kuoli.
Mutta sinä opetit minut tarttumaan valoon, kun se loistaa.
Tìshók.
Sinulla ei ole loputtomasti aikaa sanoa asiaasi.
Minä rakastan sinua, Virva Loimu.
Ja olen melko varma, että sinäkin rakastat minua.
En rakasta.
Tuo ei ole totta. Luin heidän savunsa.
Se on rakkautta, Kärtsä. Tosirakkautta.
Ei, äiti. Olet väärässä.
Lähde, Vellu.
Mutta Virva...
En rakasta sinua.
Lähde!
Oletko tapaillut vettä?
Àshfá, minä...
Sinä siis aiheutit vuodon puotiin?
Minä luotin sinuun.
En luovuta puotia sinulle.
En jääkään eläkkeelle.
Miksen voi vain olla hyvä tytär?
Tulikylä.
Menolippu minne vain pois täältä.
Mene. Matkustele maailmalla.
Paranna särkynyttä sydäntäsi.
Pikku tip-tip-poikavauvani.
Tip, tip, tip sanoo poikavauva
Maalasin sinulle taulun.
Se kuvaa yksinäistä miestä -
vellomassa surussaan.
Virva!
Äiti, isä!
On tulossa vettä!
Varokaa!
Takananne!
Kiivetkää!
Vesi tulvii! Kiireesti!
Äiti, vettä!
Nouskaa ylemmäksi!
Kärtsä!
Liekki!
Päästä minut!
Virva, ei!
- Vellu? - Avaimenreikä.
Tähtäsin sankarillisempaan sisääntuloon.
Sinä palasit, vaikka sanoin kaikenlaista.
Älä höpsi. Jäisinkö paitsi tästä?
Pidä ovea kiinni.
Ei! Ei.
Ei, ei.
Meidän on mentävä.
Meidän on mentävä nyt!
En voi lähteä.
Olen pahoillani, mutta puoti on mennyttä. Samoin se liekki.
Ei! Tämä on isäni koko elämä. En lähde minnekään.
Heitä se lyhty.
Ei.
Ei, ei, ei.
Voi, Vellu.
Kiitos, kiitos.
Täällä on liian kuuma.
Kiipeä!
Takaisin! Takaisin!
- Minun pitää avata tämä. - Ei!
Vesi tulee sisälle ja sammuttaa sinut.
Mutta sinä haihdut. En tiedä, mitä tehdä.
Ei se mitään.
Älä sano noin!
Virva.
En kadu mitään.
Annoit minulle jotain, mitä ihmiset etsivät koko elämänsä.
En voi olla maailmassa ilman sinua.
Anteeksi, etten sanonut sitä aiemmin.
Rakastan sinua, Vellu.
Minä oikeasti rakastan sitä, kun valosi tekee noin.
He ovat takassa!
Vellu on poissa.
Voi tyttöäni.
Hän pelasti minut.
Isä.
Tämä kaikki on minun syytäni.
Tämä puoti...
Vellu.
Minun pitää kertoa sinulle totuus.
En tahdo tätä puotia.
Tämä oli sinun unelmasi, mutta ei minun.
Anteeksi.
Olen huono tytär.
Virva.
Ei puoti ollut se unelma.
Sinä olit.
Sinä olit aina se unelma.
Rakastin häntä, isä.
Perhonen.
Perhonen. Tuulilasinpyyhkijät. Perhosenpuolikas.
Vanha mies muistaa kuolinvuoteellaan kesän, jona rakastui.
Tyttö oli ihan liian kaunis,
ja poika nuori ja arka.
Poika antoi tytön mennä ja päätti odottaa seuraavaa kesää.
Sitä ei tullut.
Sovitte yhteen täydellisesti. Kymmenen pistettä.
En ymmärrä. Mitä on tekeillä?
Sano jotain, mikä saa vesipojan itkemään.
Se porttikielto on peruttu.
Peruttu.
Haluan tutkia maailmaa kanssasi, Vellu Laine.
Haluan sinut elämääni.
Ikuisiksi ajoiksi.
Savupiippunne kaipaa putsausta.
Tiesin. Nenäni tietää aina.
KUUKAUSIA MYÖHEMMIN...
Jos olisit kukka, olisit kaunokki.
Kuningattareni.
Ajatella, että olin aikeissa sulkea tämän paikan.
Anteeksi.
Aarni, oletko Perämoottorien ihailija?
Prööt, prööt.
Tiedätkö, mikä on parasta puodin omistamisessa?
Ettei tarvitse syödä Kärtsän hiilipyöryköitä?
Äänesi ei kuulunut eläkkeelle saakka.
Hei!
- Hei, Vellu. - Hei, Vellu!
Virva, nyt se tapahtuu.
En tykkää itkuisista jäähyväisistä.
Vellu.
Senkin valepukki.
Tip, tip, tip
Valuu vauveli
Oletko varma tästä?
Olen.
Isä.
Anteeksi, että se harjoittelupaikka on niin kaukana.
Sehän on maailman paras lasifirma,
mutta ehkä siitä ei tulekaan oikeaa työpaikkaa.
Ehkä palaan kohtapuoliin -
eikä minusta tulekaan mitään...
Mene, aloita uusi elämä.
Äitisi ja minä olemme täällä.
Meille jää enemmän aikaa teerenpeliin.
Yhteen suuntaan vain matkustin Tiesin aina se minne johtais'
Ennen kuin sinut kohtasin En ollut tarttunut hetkeen
Me kaksi yhdessä ollaan vaan Oon nyt pahasti pihkassa sinuun
Sinuun
Sun vuoro on Tuntees' kertoo vaan
Ei haittaa mua Loistaa jos sä saat
Sovitaan me kaksi yhteen Taivas sä, mä säätä säädän
Näin yhdessä sade ja aurinko
Oi, niin
Kesäyö, nyt hetki koittaa Missä oon? Nyt ootan sua
Ootan sua
Sun vuoro on tuntees'
Kertoo vaan
Ei haittaa mua Loistaa jos sä saat
Sun vuoro on Tuntees' kertoo vaan
Ei haittaa mua Loistaa jos sä saat
Loistaa
Loistaa ikuisesti
Kestää ikuisesti
Nyt sä loistaa, loistaa saat
Sun vuoro on Tuntees' kertoo vaan
Ei haittaa mua Loistaa jos sä saat
Tekstitys: Tarja Forss