V této sérii uvidíte...
Ahoj, všichni!
Koneckonců, když opomineme povyk a půvab,
jsme normální velká rodina.
K čertu s ní!
- Poslouchej, ty spratku. - Trhni si!
Sehnala jsem partnera, výrobce i finance.
Ty ale jedeš.
Jen říkám, ať se díváte. Už to chtěla udělat léta.
Jo. Celá léta jsem chtěla vyrůst a mít metr sedmdesát.
Neuvědomuješ si, jak jsi někdy upjatá?
Sestry dokážou být kruté a brutální.
Máš toho teď hodně a vybíjíš si to na mně.
Tak nějak to zvládnu, ale jen určitou dobu.
Žij si svůj život.
Jdi někam ven!
Jo, ty líná mrcho.
Věřte mi. Tohle nic není.
Byla jsem na skenu.
Našli cystu a malý nádor.
Je přece rok 2024. Proč je v pořádku
pořád tolik mluvit o něčím vzhledu?
Jo.
Když je váš osobní život v médiích,
cokoli může být 10krát víc stresující,
než to je.
Nikdy jsem kvůli tomu nebrečela, ale asi to na mě dopadá.
To by dopadlo na kohokoliv.
Vložím se do toho, až budu chtít já.
Nikdo mi nebude říkat, ať se do toho nemíchám, když jde o mé děti.
Proč brečíš?
Nemyslím, že to zvládnu.
Nerozmyslí si to.
Ty jí to umožňuješ.
Když vyrůstáte veřejnosti na očích,
je to zveličené, mnohem víc emocionální a děsivé,
když to děláte před celým světem.
Na zdraví.
Mami! Nejsem oblečená!
Zvládla jsem to!
Tady je tak strašně pěkně!
Na zdraví!
Co když porodíš na Halloween?
Kdo by nechtěl Halloween?
Jsi lepší než já.
To jsme věděly.
Brzy bude rodit.
Co kdyby ti teď hned praskla voda?
To neříkej,
protože potřebuju sex.
Potřebuju martini.
Ahoj, Gypsy!
Zdravím!
Vítejte zpátky u páté série, šmejdi.
Těhotenství miluju. Myslela jsem, že ty taky.
To jo.
- Ty jo. - Jo, já jo.
Celou dobu jsem zvracela...
Pořád mívám fantomové kopance.
Přijde mi to posilující.
To je. A pak porod,
- potom kojení? - Jo.
Všude stříká mléko.
Víš, že Melissa Kolkerová má trik?
Ne, já už nemůžu!
- Má... - Opravdu?
Když se to povedlo, přestříkla jsem pokoj, a pak...
- Dlouhý stříkanec. - Dlouhý stříkanec.
Delší než mé, když jsem měla spoustu mléka.
Je to zdravé. Když je špatně mně, dám si panáka.
Ale jen rostlinné mléko. Pardon.
Ty piješ normální mléko?
- Ano. - To je ti podobné.
To si dovedu představit.
Zmlkni!
Produkční: Jak se cítíte?
Cítím se skvěle.
Cítím oxytocin
a všechny ty dobré těhotenské hormony.
Celé dny potřebuju, aby mě někdo štípnul:
„Počkat, my opravdu čekáme miminko.“
Ahoj, zlato.
„NA TELEFONU – TRAVIS“
Jdu na pódium. Miluju tě.
Já tebe taky a doufám, že se ti vystoupení povede.
- Mám se pomodlit? - Jasně.
Drahý Pane Ježíši, modlím se, abys kolem Travise udržel ohnivou zeď.
Ať má to nejlepší vystoupení,
ochraň ho před ohněm a jeho platformou,
ať má čistou hlavu a prsty v bezpečí,
a ať má to nejlepší vystoupení.
Ve jménu Ježíše, amen.
Díky, drahá. Miluju tě, zlato. Po vystoupení ti zavolám.
Miluju tě. Ať se ti daří.
Kolikátý máš týden?
- Třicátý první a půl. - Úžasné.
Produkční: Chcete mluvit o tom, co se stalo, Kourt?
- Ani ne. - Řekla: „Ne.“
Kdy odjel Travis?
Před dvěma dny.
Produkční: Trochu nám povězte o tom, co vás vyděsilo.
Naplánovali jsme si sken doma,
aby to miminko viděly všechny děti,
a Travis se chystal odjet na turné.
Doktor, který na ten sken přijel,
se specializuje na riziková těhotenství
a všechno pečlivě zkoumá.
Něco ho zaujalo,
tak chtěl, abych zašla za několika specialisty
a podstoupila operaci plodu.
To znamenalo operaci miminka,
což je děsivé.
Večer předtím jsi věděla, co tě to ráno čeká.
Bylo to tak stresující.
- Je to... - Byla jsi sama?
Jo. Říkala jsem si: „Kdo mě odveze?“
Řekli mi, že nesmím jíst ani pít a že mě někdo musí odvézt.
Tak mě odvezla máma a pak letět Travis domů.
Strašné bylo, že měl v letadle rozbitou Wi-Fi.
Proboha.
Takže celou dobu nedostával novinky.
A ty jsi už byla v nemocnici na operaci?
Myslím, že jsem na ni šla pár hodin po tom, co vzlétl.
- S mámou jsme mu posílaly novinky. - A on si je nepřečetl?
Ne, nic mu nepřišlo.
- Horší to být nemohlo. - Každé dvě hodiny se díval.
V letadle se ptal: „Můžete resetovat Wi-Fi?“
A oni na to: „Rozbila se tak dva lety zpátky.“
Když dorazil domů, už jsem byla po operaci,
protože to muselo být hned.
Takže mě na sál vzala máma.
Travis hned po přistání jel do nemocnice,
převzal to a spal tam se mnou.
Moc tě miluje.
- Jo. - Opravdu...
Pak jsem mu řekla: „Opravdu jsi můj manžel.“
Ano! To je tak roztomilé!
Ale on...
- Není to partnerství dobrý pocit? - Jo, naprosto.
Vědí, jak rychle se to projevilo?
- Nechodíš na ty skeny často? - Jo, bylo to rychlé.
Takže to zachytili brzy.
Načasování bylo zázračné.
Dobře.
Všechno to zachránilo.
Jsem tak vděčná za to,
jak to dopadlo.
Jsem vděčná doktorům, kteří mi pomohli
se správně rozhodnout,
abych zachránila naše miminko.
Doktor Rad říkal:
„Bylo to trauma.
„Chci, abyste si dali pauzu
„a věděli, že to bylo celkem traumatické.“
Mám takovou superschopnost,
že jsem v naléhavých situacích velmi klidná,
a když jsme odešly, ulevilo se mi.
Mohla jsem se zhluboka nadechnout, brečet a všechno to pustit ven.
Já jsem asi brečela víc než ty.
Vím, že celou cestu sem
jsi měla víru ve vyšší moc,
že jsi věděla, že otěhotníš.
Všichni ti říkali: „Ne, to se nestane. Je to nemožné.“
Celá ta věc... Doslova mi přijde, že dostávám nával.
- Proboha. - Jsem z toho úzkostlivá.
Spousta lidí byla tak vděčná,
že jsem o tom něco napsala,
protože říkali, že tolika lidem je nepříjemné
o tom říkat svým přátelům nebo rodině.
„Kourtney Kardashian odhalila, že byla hospitalizována kvůli operaci plodu“
Říkají si, jestli neudělali něco špatně. Nebo tak.
Ale můj doktor říkal: „Neudělala jste nic špatně.
„S věkem to nesouvisí.
„Stala se velmi vzácná věc.“
Ale po tom jsem si říkala:
„Bůh to má v rukou. Jsme v pořádku.
„Je to zázrak
„a budeme velmi pozitivní.“
Celá tvá cesta byla nádherná,
ale byla intenzivní a jsi na cílové čáře.
Jo.
- A cítíš se dobře. - Cítím se dobře.
- Ale já se dobře cítila, takže... - Jo.
Když pět minut neucítím pohyb,
trochu s ním zatřesu.
Kvůli té naléhavé operaci plodu
jsem teď převážně na lůžku,
protože v plodovém vaku
je díra
po operaci.
Takže nesmím řídit,
nesmím déle než 20 minut stát.
Jinými slovy nevycházím z domu.
Dostaly jste pozvánku na mou oslavu miminka?
- Ano. - Já ji neviděla.
Vůbec mi ji neposlala.
Je tak roztomilá.
Nemá to být překvapení? I téma oslavy?
- Nevím. - Já to rozhodně nevyzradím.
- Poskytla jsem nápady... - Ne, je to roztomilé.
- ...jako vintage Disney. - Jo.
Ale nevím, jestli...
Takže víš, že tématem je Disney?
- Jo. - Dobře.
Máma se mě ptala na jídlo a já jí řekla:
„Co? Ani zmínka o preclících?
„Znáte přeci Mickey Mouseovy preclíky?
„Žádné churros z Disneylandu?
„Ty musíme mít. Jsou kultovní.
„Nebylo by to úžasné?“
Souhlasila.
A kromě toho jsem řekla:
„Víš co? Užij si to.“
Vím, jak to dělá ráda,
a myslím, že jedním z letošních ponaučení
bude nepříliš plánovat
a ovládat.
Kdo posune ten tác?
Protože já nesmím s ničím hýbat.
STUDIO PIER59
Loni jsem se zavázala, že zpomalím.
Udělám si volno.
Pěkné.
Pěkně jsem si lhala,
protože jsem nikdy neměla víc práce a prostě...
Prostě jsem taková.
Mít napilno a pracovat mi dělá radost.
Jsem v New Yorku. Jsem tu jen na 24 hodin
a blíží se Paříž.
Jestli Kim Kardashian zpomalila?
Ne.
Vedu podnik. Mám schůzi za schůzí,
chodím na práva a k tomu jsem ještě
máma čtyř dětí, což je ta nejdůležitější práce.
Mám nového agenta. Zním jako z Hollywoodu,
ale ještě v tom světě nejsem.
Musím uspět.
Produkční: Jak to všechno zvládnete?
Nevím.
Opravdu nevím!
To miluju.
Pomozte mi!
SOS.
MĚSTO CALABASAS – VÍTEJTE
SCOTTŮV DŮM
Ahoj!
Pátá série.
To znamená...
Mimochodem, když sečtete těch 20 sérií, které jsme už natočili
a těchto pět sérií,
celkem je to 25 sérií.
Takže by mi někdo měl dát dárek k 25. výročí.
Co vy na to? Nejste rádi, že jste to zmínili?
Čauky!
Tady jsi. Někdo tu hodně zhubnul.
Vidím, že máš ty nové brýle ode mě.
- Podívej na ty brýle, které jsi mi koupil! - Ahoj.
- To je to, o čem jsi mluvil? - Ahoj!
- Jo, ale něco mám. - Vypadáš skvělé!
Scott vypadá skvěle.
A vím, že poslední rok měl problémy.
Žiješ si pěkně ve velkém.
Hodně jsem přibral kvůli zádům.
Méně zdravého jsem ho asi ještě neviděla.
A přišlo mi, že na tom nebyl nejlépe.
Z toho mi bylo smutno.
Opravdu o své zdraví pečuješ.
Ukážu ti trik.
- Nech mě ho hodit. - Mně?
Scotte.
Házet ti kuličky do pusy mě znervózňuje.
Jsem zvyklá na někoho s lepší muškou.
Dobře, připravená? Haló!
Scotte.
- Můžu ti ukázat... - Nejsem žádný basketbalista.
Na to jsem zvyklá, takže...
Očividně. Jak jim to jde? Házet na koš?
Házejí mi do pusy kuličky.
Pátá série. Jsme zpátky.
Skoro jako bychom nikdy neodešly.
Někomu to tak možná přijde.
Mně.
- Dokážeš to líp? - Tak jo, vydrž.
Všechno je teď skvělé.
Už mi není 30.
Jen chci být se svými dětmi a užívat si svůj domov.
Ano!
Jen přihlouplé obyčejňácké věci.
Jak se má Mason?
Má se skvěle.
Byl neuvěřitelný. A jsme si čím dál blíž.
A je...
strašně nadšený ze svého nového auta,
které jsi mu za tři roky slíbila.
Třicet šest měsíců.
- Za dva měsíce mu bude 14. - Jo.
Když jsi byla stejně stará, taky jsi řídila, Khloé.
Ale ty jsi mi lhala a tvrdila mi, že mám řidičák od vlády.
Co?
- Tvrdila jsi, že můžu... - Ne, netvrdila.
- ...brát děti do školy. - Počkat, co?
Ty jsi bez řidičáku vozila děti do školy?
- Ve 14 letech! - Říkala, že máš řidičák od vlády?
Takže jsem nesměla řídit...
- To je šílené. - ...a byla jsem skvělá řidička.
Řidičský průkaz od vlády v Kalifornii
je něco, co jsem si asi vymyslela.
Řidičák od vlády je
výmysl.
Tehdy to bylo trochu jiné.
Nesuďte mě,
dokud si nezažijete to, co já.
Půjdeme do vězení.
Všechny děti by jí sebrali...
- Rozhodně. - ...kdyby se to provalilo, když...
Proboha. Rozhodně.
Taky dělala...
S mým „řidičákem od vlády“, než jsem směla řídit,
jsme jezdily
- do hotelu Standard. - Jo.
Jo. Ten je kavárny Mangia.
Máma se ožrala!
Opravdu?
A potom... Byly jsme tam jen my dvě.
Jela jsem po dálnici, bylo mi 15, nebyla jsem...
- Bylo toho na mě moc. - Jasně.
A ona vystrčila hlavu ven.
- To by se dělat nemělo. - Bez varování!
Najednou...
Byly jsme na dálnici.
- Vrátilo se to... - Na auto?
Ne, na mě!
Vrátilo se to do auta?
A já se rozbrečela. Řekla jsem: „Mami, prosím!
„Mami!“ A ona pořád zvracela.
Jsi vzor.
Ne, poslouchej. Ona zvracela
a já měla takový kabát. Znám ho.
Koupili mi ho Kim a její první exmanžel.
Byla to ta nejdražší věc, kterou jsem kdy vlastnila.
- Byl ze shearlingu. - Až do dnes?
- Byl to bílý shearling. - V té době.
Navenek měl modrý semiš.
To jsem měla na sobě.
A ze semiše kyselé zvratky nedostaneš, jasné?
Odvezla jsem ji domů. Máma je taková legenda.
Víš, jak se z domovního telefonu volá všem?
- Zavolala všem. - Řekne: „Bruci! Ukliď to!“
„Bruci, musíš vědět, že jsem zvracela, a jestli to hned nevyčistíme,
„sleze barva!“
Hadicí mi opláchl i ten kabát.
Ať odpočívá v pokoji.
To je všechno.
Neviděla jsi ty blbosti, co dělá teď?
Říkej si, co chceš.
O naší rodině je nový dokument a zdá se,
že někdo volal lidem,
kteří v našich životech jednou byli, nebo v nich jsou, aby natočili dokument
a nikdo s tím nesouhlasil.
Kromě Caitlyn.
Jaké bylo pracovat s vaší manželkou?
Jdeme na to.
Jako vážně?
Kris chtěla být víc než jen žena v domácnosti.
Zastřel mě.
Chtěla jsem být víc než jen žena v domácnosti. Dobře...
- Ta sexuální nahrávka byla jen nástroj. - Zabte mě.
Měla vyvolat kontroverzi.
Caitlyn si může dělat, co chce.
Přijde mi zvláštní, že souhlasila s dokumentem,
který nás asi nevyobrazí
zrovna nejlíp.
Vím jen, že kdyby se to dělo jí, nelíbilo by se jí to.
Dostala jsem soustu textovek:
„Neranilo to tvoje city,
„že o tobě tvůj nevlastní táta říká tohle?“
A upřímně, neranilo.
Měla jsem skvělého nevlastního tátu, který mě vychoval,
takže nic z toho, co řekl,
i když překrouceného,
můj pohled na můj život nezmění.
Celá léta si na ni lidé ukazovali prstem,
jako by to byla ona,
kdo podněcoval zlobu nebo bezcitnost,
nebo to, či ono,
- ale ne pochopení. - Lidé ne, Caitlyn ano.
Caitlyn tě vždy popisovala takhle.
To se snažím říct. Ale teď ještě víc.
Ještě před pár lety, když žádala o pomoc
se svým YouTube kanálem, a ona stejně pomohla.
Snažila se pomoct. Hodně se snažila.
A teď tohle?
Dvacet čtyři let to byl můj táta.
- Taky mě to zraňuje. - Jo.
- To chápu. - Byla jsem si s Brucem blízká.
- Jasně. - Bruce a já,
lehávali jsme spolu v posteli a sledovali Nevyjasněné záhady
a tak. Pořád.
On byl nevyjasněná záhada.
Dobře, o čem to mluvíme?
Musím se sbalit do Paříže.
- Tak co... - Pojedeš?
Co je v Paříži?
Týden módy.
Proboha, na to jsem zapomněl.
- Pojedeš taky? - Nevím.
- No tak. - Je tam klid.
Scott tu zůstane a bude se starat o děti.
Bude je vozit.
Tolik práce.
Musím na zkoušení. Každý den jiný outfit.
- Jedu na 12 hodin. - Jiná situace.
- Proč? - Nevím, protože jsem s Kim.
Pár věcí mi brání v tom,
abych chtěla jet do Paříže.
Právě začala škola
a školní rutina je rutina.
Hlavně, když mi Kim řekla, že v Paříží budeme 12 hodin.
To tomu moc nepomohlo.
Kim umí improvizovat,
ale pro mě to není.
Nezměním, kým jsem.
Řekla jsem jí: „Víš co? Nechce se mi do toho.
„Radši budu se svými dětmi.“
Musím jít balit. Mám toho hodně.
Stejně si sama nebalíš.
Organizuju a... Však víš.
Prostě to vyházíš a uděláš...
LOS ANGELES, KALIFORNIE
Haló?
Ahoj, to jsem já! Todd Kraines.
- Ahoj! - Čau!
Tristan zase dostal smlouvu s Cleveland Cavaliers.
Jak se máš?
- Dobře. A ty? - Dobře.
Za pár dní se chystá do Clevelandu
a pták opouští hnízdo.
Běž, leť, ptáčku, leť.
V blízké době se nevracej.
Jak se dnes máš?
Dobře. Balím.
Přijde mi, že posledních pár dní bylo,
nevím, jestli traumatizující není moc velké slovo...
Produkční: Není.
Dobře.
Přijde mi, že posledních pár let, možná poslední desetiletí,
bylo na mě moc.
A nemám nutně dost času na to se uzdravit.
Já myslela, že si toho moc nebalíš.
I když to řekneš, vezeš si toho hodně.
- Jo. - Že jo?
Dělám si čas na sebe. Nedělám nic výjimečného.
Nedělám nic jinak,
ale chci se víc soustředit na přítomnost.
Chci vkládat svou energii do věcí, které mi dělají radost.
Jaký máš z odjezdu pocit?
Takový hořkosladký. Je toho moc.
Jedu do Clevelandu
a nebudu tam s sebou mít Amariho. Rozhodně to bude těžké.
Tady je mu líp,
protože tu má doktory.
Je pro něj lepší být s rodinou a dětmi.
To bude ta náročná část.
Nemít doma tým, o který se dá opřít, když je to těžké.
Nevím, jestli si vzpomínáš, jak ses sem vrátil poprvé,
že to pro tebe byla změna,
nemít svou basketbalovou rutinu. Divil ses:
„Já mám takovou rutinu?“
Nebylo to špatné, ale musel ses na to přeprogramovat.
Je to v podstatě to samé, co budeš dělat teď.
Takové přeprogramování.
A z globálního hlediska je to krátké období.
Táta musí jít pracovat.
To stěhování a všechny ty změny,
bylo toho na mě moc.
Zatáhli rolety. Dobře, úžasné.
A teď, i když se přestěhoval do svého domu,
a já mám zpátky ten svůj, bylo to...
Tohle je pokoj malé Tutu.
Je roztomilý.
Teď, když pojede do Clevelandu,
určitě pocítím úlevu.
Vidíš tu fotku taky?
Je mi jedno, o koho jde.
Potřebuju prostor.
Můžeme oba domy spojit a být jedna velká šťastná rodina.
- Ne. - Udělat stezku,
nebo velký tunel, víš?
Nebo nadchod odsud k tvému domu.
- To je normální. Jako... - Jo.
Byli jsme skvělá dvojka.
Jako Pat a Mat.
Tohle budu vymýšlet pořád. Oheň a led.
Sůl a pepř.
Batman a Robin.
No tak. Prostě...
Víte, jak to mám.
Jen vyjmenováváš náhodné dvojice?
Jo.
Někdy mi vadí, jak moc musím přemýšlet
a být ve střehu, abych neudělala něco,
co by mu mohlo dát byť jen záblesk naděje.
Dobře.
Díky.
Dobře, díky. Musíš mě pustit.
Nechoď tak blízko za mnou.
Produkční: Myslím, že to bylo ve druhé sérii,
kdy jste řekla, že když se dostanou dovnitř, už neodejdou.
Jo. Přesně tak.
Neodejdou.
Ani, když je požádáte. Pořád zůstávají.
No...
Dobře.
Nikdy to neskončí.
Čau.
PAŘÍŽ, FRANCIE
Vaše šaty jsou úžasné.
Dobře, těším se na ně.
Ráda bych, abyste vyzkoušela...
- Jistě. - Jo.
Produkční: Pátá série.
Pátá série. Vítejte zpět!
Jak to jde?
Jde to skvěle.
Produkční: Trochu to rozveďte.
Přijde vám, že úzkostlivost v životě zvládáte lépe?
Chci něco říct. Přijde mi, že jsem ta nejnudnější sestra.
Ale upřímně, když jsem se na náš pořad dívala,
říkala jsem: „Pořád dokola mluvím o tom samém.“
Pořád mluvím o svém hříběti, o svých pitomých koních, o mé úzkostlivosti.
Druh úzkostlivosti, kterou trpím.
Taková místa jsou hodně úzkostlivá.
To je můj kůň. Ten barevný.
Čekám děťátko...
hříbě.
Nudná je jistě opravdu negativní slovo,
protože nudná nejsem. Zeptejte se mých nejlepších kamarádek.
Je se mnou sranda. Jasné?
- Bude to zábava. Těším se. - Jo.
Jsem v Paříži na Týdnu módy.
Proboha, je to hotové.
- Jsem nadšená. Perfektní, - Má to být hodně dlouhé.
Účastním se přehlídky Victorie Beckhamové.
Čeká nás přehlídka L'Oréal.
Líbí?
A dnes mám večeři s Kylie, na kterou se těším.
S Kylie jsem moc ráda o samotě.
Obě máme hodně práce.
takže když máme čas jedna na druhou,
je to výjimečné.
Vím, že jste odvedli skvělou práci, lidi.
Že jo? Pro vás jen to nejlepší.
Díky.
Ta blbá coura mě nechala hodinu čekat.
Musím rychle udělat selfie.
Ne, vážně, moc mi to teď sluší.
Sexy.
Co jste to říkali?
Ahoj, pátá série.
Je to dobrý pocit být zpět.
Tady jsem dlouho neseděla.
Čemu se směješ?
Právě mě nechala hodinu čekat
v jejím hotelovém pokoji, než dokončí focení.
To je jedno!
- A teď jsme konečně na cestě. - Je Týden módy!
Mohla jsi to focení mít po večeři!
- Ale Kendall... - A brát v potaz můj harmonogram.
Tohle bude těžké.
DÍKY ZA SKVĚLÝ ZÁŽITEK spoustu lásky, Kendall - Kylie tu byla
Ochutnala jsi tohle? Je to tak dobré.
- Srdíčka? To jsou srdíčka? - Jo.
- Roztomilé. - Proboha! Tak roztomilé!
Jak to všechno jde?
Moje drama je, že jsem byla na přehlídce Dolce & Gabbana.
Chtěli, abych těsně před přehlídkou vyšla.
Moc jsem se bavila, fotila, povídala si.
Ahoj!
A když jsem tam vyšla, Kendall, a viděla je všechny sedět,
- uvědomila jsem si: „A do háje!“ - Všichni zůstanou.
Všichni, kdo tam už hodinu seděli,
si budou myslet, že čekali na mě.
Přehlídka začala, v pohodě.
A pak všichni reportéři
šli na TikTok a říkali: „Víte,
„takhle probíhala přehlídka Dolce a Kylie ji o 47 minut zdržela.
„Všichni jsme na Kylie čekali.“ A já...
Trávit čas s Kendall je skvělé.
Jsem tak vděčná,
že mám sestru, která je mi věkem tak blízko.
Je vážně stará.
Bereme se takové, jaké jsme. Protiklady se přitahují.
To je pravda.
A jsme skvělý tým.
Kendall!
Malý Barker
@thecappuccinoman – Malý Barker
Malý Barker
Může na mém být napsáno Kris?
Jasně.
„Alenčina zelená šťáva – VYPIJ MĚ“
To je roztomilé. Nemůžu si to vzít.
Díky, lidi.
„SVĚT JE MALÝ“
Dobře.
Těším se, až Kourtney uvidí, jakou jsme jí udělali oslavu miminka.
Ahoj.
Kourtney má nejraději Disney
a co se Kourtney narodila, jezdíme do Disneylandu.
Takže to je v Kourtneyině srdci výjimečné místo.
- Dodělám ty čepice. - Dobře.
- Hned se vrátím. - Dobře.
Tak mě napadlo jí přinést Disneyland
na její oslavu miminka a udělat ho u mě na zahradě.
Kočárek od Chrome Hearts nikdy nikomu neublížil.
Hele, dneska mám oslavu miminka.
Skvěle se bavím, mimochodem.
Tady je naše rodinná tradice. Miminkovská knihovna.
Naplnili jsme ji knihami.
Tak roztomilé.
Právě mi volá Kourtney.
- Ahoj, mami. - Ahoj, zlatíčko.
Nebudeš tomu věřit, ale mám pozitivní test na covid.
Ale ne!
Neuvěřitelné.
Můžete sem poslat Mindy?
Může sem přijít hned?
Je to důležité.
Počkejte, stoupněte si tamhle.
- Protože... - Jo?
Kourtney na oslavu nemůže.
- Vážně? - Jo, nepřijde.
„MINDY WEISSOVÁ – ORGANIZÁTORKA AKCÍ“
Je nemocná?
Má covid.
Ráno před mou oslavou miminka
jsem se vzbudila a měla pozitivní test na covid.
Zrovna když jsem se měla začít chystat.
Je mi do breku.
Chci říct...
Odvedla jste tak úžasnou práci.
To mě teda dostalo. To má být vtip?
Pořád máte ten nejlepší přístup.
Nevěděla jsem, komu to říct.
Chci vás obejmout, ale byla jsem s ní.
Takže se budu držet dál.
- Nechám se otestovat. - Má to Travis?
Travis má covid.
Celá se třesu. Jsem tak...
Chci jen, aby byla Kourtney v pořádku.
Má rizikové těhotenství.
Je to šílené.
Jen jsem jí chtěla udělat radost, tak...
Sakra! Nevím, proč mě to tak sebralo,
ale jen chci, aby byla v pořádku, a trochu se bojím.
Malý Barker
Travis mě vyzvedne, protože nemůžu řídit.
Jasně.
Nevěděla jsem, co dělat, a máma řekla:
„Musíš se na tu oslavu přijet podívat.
„Musíš vidět, co se tu děje.“
Tak jsem přijela.
Oba se na to přijedeme podívat.
Snad ještě před tím, než někdo přijde. Hned jedeme.
Dobře.
Nevím, jestli chceš, abychom vystoupili z auta
a šli se s rouškami podívat?
Jo, vystupte z auta, nasaďte si roušky a přijďte ke dveřím.
Dobře.
První část Travisova turné po Evropě skončila,
letí domů
a my mu uděláme test na covid.
Ten test chtěl.
Je negativní.
Dobře, uvidíme se za 10 minut.
- Dobře, tak zatím, ahoj. - Dobře, ahoj.
Šest hodin jsme se líbali.
A pak jsem měla pocit, že je horký.
Přišlo mi, že měl horké čelo.
Produkční: Ale ne z toho líbání.
Ne, jako z líbání ne. Opravdu byl horký.
A pak měl pozitivní test na covid.
- Oslava začíná za 20 minut, že? - Já vím.
„Bagelový bar s různými sýry“
Přijde mi šílené volat 50 hostům nebo 100 lidem a říct:
„Nechoďte.“
- Myslím, že se pobaví a... - Se vším tím krásným jídlem
a vším, co tu je, na čem jste pracovali
a dva dny to dávali dohromady. Myslím, že všichni přijdou
- a dají si snídani. - Ano.
Jsou věci, které nemáte vůbec pod kontrolou.
A dnes je nejdůležitější Kourtneyino zdraví.
Aby byly ona i miminko v pořádku.
To jsou oni?
Dobře, jsme připraveni.
Začněte zpívat.
Už jedou. Jdou tu.
Ahoj, ahoj, ahoj
Proboha.
Ahoj, zlatíčko
Ahoj, drahoušku
Ahoj, má holčičko...
Vůbec jsme nevěděli, co dělat. Jestli se máme rozdělit, nebo co.
Zlatíčko, mé srdce hoří...
Zůstala jsem v pokoji pro hosty a celou noc jsme si telefonovali.
Ale myslím, že těch prvních šest hodin jen líbání
bylo... Mám covid.
Podívej na Malého Barkera.
Je to jako Disneyland.
A řekni mi, řekni, já...
Tak roztomilé.
Díky. Gratuluju.
Díky.
Moc dobré. Díky.
Je to tak roztomilé. Mají tu věcičky s Mickeym.
Zlato, to nejdůležitější je tady.
- Churros? - Tady dělají churros.
Říkala jsem mámě, že to tu musí být jestli je tématem Disney.
Proboha, podívej na ten dort.
- Tak roztomilý. - Ty preclíky jsou tak pěkné.
Potřebovala jsem preclíky a churros, a dostala jsem obojí.
- Potřebuju preclík. - Tohle si rozhodně dopřeje.
„Preclíky – Omáčka – Sýr – Hořčice“
Tohle je šílené, mami.
Přijde mi, že to musíme uspořádat znova.
Dobře.
Ahoj, mami.
- Ahoj. Není to nejlepší? - Vlastně...
- Ahoj, Penelope. - Ahoj.
Viděla jsi ten dort, zlato?
Neviděla.
- Božínku. - Ten je nejroztomilejší na světě, mami.
Nesmím se k vám přiblížit.
Božínku.
Kouzelné Království Sladké a Slané – Svačinka
Tohle je nejdéle, co jsem nebyla v Disneylandu.
A máma mi ho v podstatě přinesla.
Pro mě a Travise by ta oslava nemohla být dokonalejší.
Sedneme si tady a všem budeme říkat, ať si po nás nesedají.
Nic roztomilejšího jsem neviděla.
Můžou ti kluci pak přijít ke mně domů a zazpívat mi?
- Ty chlapíky zbožňuju. - Pošleme je k tobě.
Ta oslava miminka, kterou máma dala dohromady, je rozkošná.
Byla celá Kourtney. Byla perfektní.
Na každé koleno jedna.
Máma vymyslela každičký detail.
Všechno, co by se Kourtney mohlo líbit a mohla by chtít.
Není ten strom přání roztomilý?
A já věřím, že láska je v detailech.
- Ahojky! - Ahoj.
- Šťastnou neděli. - Ano, velmi vzrušující.
Říká: „Ano.“
Jsou tamhle v jejich kleci.
Ani nemám hlad, ale tohle jsem si musela dát.
Myslím, že můžeš zůstat tady, lidé sem budou chodit a...
Jsi skoro jako postava od Disneyho. Jen tu seď a mávej.
Dívej se tam. Bože!
Musíme to udělat znovu.
Není to roztomilé?
Nic roztomilejšího jsem neviděla.
Není to roztomilé? Neměli bychom si to za dva týdny
- zopakovat u mě doma? - Ano.
Ať tam Mindy všechno přinese?
Jo, všechno bude připravené.
Mají mickeyovské preclíky se sýrem.
To byl můj jediný požadavek.
Sluší ti to.
Krášlila jsem se sama.
Počkat, opravdu?
Svůj tým jsem poslala pryč, protože jsem měla pozitivní test.
Jsme venku. Jste daleko.
- Jo. - Jsi v pohodě.
Když jsme teď na oslavě, všichni chtějí, abychom zůstali.
A jsou tam dvě perfektní židle a stůl,
které jsou od všech daleko,
kde mám pocit, že jsme jako král a královna covidu.
Budu tě krmit sýrem.
Neopovažuj se.
Nikdy.
Všichni byli v pohodě, protože jsme venku
a všichni chtějí, abychom si naši oslavu miminka užili.
Dostala jsem to dnes ráno.
Páni, málem jsem tam přišla.
- Můžete se dívat z dálky. - Zastavila bych vás.
- Nepořídíme si megafon? - Ne.
- Miluju tě. - Díky, že jste přišli.
- Jasně. - Mám vás ráda.
- Mám vás rád. Díky, že jste přišli. - Gratulujeme.
- Díky. - Čau, Pierci.
- Ahoj! - Tady je.
Blíž nemůžeme?
Řekla jsem jí, že tě nemůže jít pozdravit.
Můžeme tu sedět. Děkovala jsem Bohu, že Travis přijel.
Představte si, kdybych tu byla sama.
Nedáme sem ceduli jako v zoo, kde píšou, co je tu za zvíře?
-„Covid“? -„Mají covid.“
Můžete jít trochu blíž.
- Jsme v pohodě. - Sluší ti to.
Díky. Tobě taky.
Tohle je pro vás dokonalé. Jako v hradu.
Sakra!
Bože!
Všichni si připijeme!
Ahoj, lidi.
Ahoj.
Všichni chceme Kourtney a Travisovi pogratulovat
k jejich nádhernému andílkovi,
který tu za pár týdnů bude.
Může to být zítra. Nebo za dva týdny.
Snad za pět.
Pět týdnů. Dobře, pětitýdenní odpočet.
Jsme rádi, že tu jsme a vidíme vzkvétat vaši lásku
a to, co vaše láska stvořila.
Skutečná upřímná láska a malý andílek, který brzy přijde.
V rodině bude číslo 13.
Máma celý den brečela.
- Šťastné číslo 13. - Správně.
Dobře, jsi na řadě.
Jen se modlíme za zdravý a šťastný porod.
Nemůžeme se malého Rockyho dočkat.
Ona oznámila jméno.
To jsi asi neměla říkat. Malý...
To bylo jen...
Chtěla jsem říct...
Chtěla jsem říct, že bude jako Rocky.
No tak, mami. Už léta skrýváme jména, bříška,
těhotenství, manželství a tak.
A u 13. vnoučete začneš ztrácet nervy?
Jak ti to mohlo vyklouznout? Jak můžeš vyzradit jméno?
Jen bych chtěla dodat,
že jestli se bude jmenovat Rocky,
bude to sedět, protože je to bojovník.
A vy taky...
- A je rocková hvězda. - ...a máme vás rádi. Ano.
Na zdraví! Ať žijí Kourtney, travis a miminko!
Na zdraví.
Hýbe se. Zrovna teď.
Poznámka pro sebe, už ti žádné jméno pro dítě neprozradím.
Je to tak dokonalé. Díky, mami.
Je to tak pozorné.
- Díky! - Dobře, lidi.
Dokážeš si představit, že bys to neviděla, zlato?
- Ne, museli jsme to vidět. - Je to bezva.
Je to vyčerpávající?
Je to vyčerpávající. Dochází mi dech.
Jo.
Tobě ne?
- V tobě neroste miminko. - Ne.
Kéž bych to pro tebe mohl udělat.
Myslím, že to nakonec dopadlo dobře.
Na nejšťastnějším místě na světě.
Vždycky to dopadne dobře.
Možná je jako obvykle hodně dramatu,
ale nakonec to vždycky dopadne dobře.
A vždycky jde o rodinu.
Snad usnu.
Jsi unavená?
- Ještě ne. - Můžeš trávit čas se mnou.
- Můžeme drbat. - Já vím, ale potřebuju spát.
- Musím hned po přistání pracovat. - Dělám si srandu.
Máma, Corey a já letíme do Paříže.
Je Týden módy. Jsem nadšená z tolika věcí.
Díky.
- Díky. - Jo.
Na, vezmi si to.
- Tady máš, zlato. - Díky.
Tak jo, lidi. Na úžasný výlet do Paříže s trochou...
Dvacet čtyři hodin v Paříži. Chcete vědět, kam letím?
Letím do New Yorku, šest hodin,
na 15 hodin do Paříže,
do Atlantic City, do Milána.
Moje letadlo poletí domů, vyzvedne mé děti.
Všichni se ptají: „Proč tolik pracuješ?“
Jo, je to moje neřest,
ale co jiného bych měla dělat?
Nechám se vysadit v Miláně.
Mám brát drogy?
Být závislá na práci
podle mě není to nejhorší.
Pak musím do Washingtonu, D.C.
Co kdybyste mě nechali dělat, co chci?
Vy si dělejte, co chcete, já budu taky.
To je kolik míst za asi čtyři dny?
- Na tvou příčetnost. - Pět dní.
- Působivé. - Na bezpečnost,
- dobrou energii a pozitivní naladění. - Na dobrou energii.
- Na Paříž, lidi. Na Paříž. - Na Paříž.
Chtěla jsi tuhle postel, mami?
Ne, je mi jedno, kde budu.
- Chtěli jste tu druhou postel. - Jasně.
Jo, ta měla být pro Khloé, že?
- Zajímalo mě, kdo ji chtěl. - Jo.
Khloé je poslední dobou nesnesitelná.
Khloé nejede a upřímně, prostě se jí nechce.
Když se vám nechce, nic vás nedonutí
přijít a dobře se bavit. Cítili byste se mizerně.
Na to nemám náladu.
Kourtney je na samém konci těhotenství.
Mám pocit, že tu někdo musí být.
Jen pro všechny děti.
Bože chraň, aby se stala přírodní katastrofa.
Mám pocit, že tu někdo musí být. Vím, že moc přemýšlím.
Vím, že jsem šílená.
Vítejte v mé mysli.
Musí jít ven a žít svůj život.
Všechny ukazatele míří k utrpení.
Cítí se provinile, když odejde, že by měla být doma.
PAŘÍŽ, FRANCIE
Třicetiminutový odpočet
Ahoj.
Ahoj. Počkat, to je Kylie?
Ne, Kim.
- Ahoj! - Viděla jsem Ariel a hrozně se divila.
- Ahoj. - Ty se účastníš Victoriiny přehlídky?
- Jo. - Promiň. Ahoj.
Ahoj, zlato. Jak se máš? Jsi v pohodě?
Nezačíná už brzy?
V 17:30.
Líbí se mi, že se teď účastníš všech přehlídek.
- Kdy odjíždíš? Ráno? - Zítra v 6:00.
A pak letíš domů?
Vlastně na den poletím do New Yorku.
Kim tu je jen na 12 hodin.
A já nevím proč.
Bůh žehnej její duši.
Tolik respektuju, jak moc se o všechno stará.
Že lítá na všechna ta místa. Jen tak dál.
Ale to bych já nemohla. Je toho moc.
Proč se všichni starají, že hodně pracuju?
Každý má jinou představu o tom, co je úspěch a jak vypadá.
Myslím, že byste to neměli odsuzovat.
Může vypadat jakkoliv.
Mám o ni starost. Opravdu.
Často myslím na to, že by si měla dát pauzu.
Budeš tu zítra?
Máš něco zítra večer kolem 18:00?
Nevím. Co se děje?
Protože Ashleya, Kelsey, já, Hailey,
všechny se sejdeme a budeme sledovat The Golden Bachelor,
- kdyby ses chtěla přidat. - Nech toho.
- Jo. - V kolik?
Budeme se dívat v 18:00.
Na co že se budete dívat?
Golden Bachelor, zítra. Ty odlétáš, že?
- Moc to chci vidět. - Jsem tak nadšená.
Konečně jste se jako já daly na Bachelor?
Ne, mlč. Už ho s tebou sleduju léta.
- Já vím. - V dětství jsi mě to nutila sledovat.
Na to se budu dívat v letadle.
Je na Hulu. Prostě si ho stáhni.
Vzpomínáš si, jak jsme jezdily do Paříže
- a já ti nosila ovesné vločky a těstoviny? - Takže teď tohle?
- Jo. - Teď budeme sentimentální?
- Jo. - Dobře.
A teď máš vlastní pokoj. Jsi už dospělá.
Proboha, Kendall, viděla jsi pořad...
Něco jako „Sexual Attraction“?
- Naked Attraction. - Naked Attraction.
Je to šílené.
- Je to šílené. - Je to porno.
- Ne. Co to je? - Je to...
Je to reality show?
Ne, posuzují je podle jejich nahých těl a odhalují...
- Takové věci se mi líbí. - Je to seznamka.
Ne, musím ti ukázat klip. Tady, počkej.
Dobře. Vrať se sem. Mají tam kamarády.
Promiň. Jsem tak populární. Všichni se mnou chtějí mluvit.
Jsi tu moje jediná kamarádka.
Pojď sem, Kendall.
Počkat, ne! Je moje!
- Volají mě tam. - Bože!
- Chci s tebou být víc než... - Hned se vrátím.
Co se to děje? Bože.
Teď se cítím tak žádaná a líbí se mi to.
Ne, dělám si srandu. Teda nedělám.
Ale každý je rád někdy žádaný.
Podržte to.
A co ten, kde najdeš svou rodinu?
Víc se ale bojím, že nechám mámu čekat.
Kendall! Přiblíží to.
- Neke... Tohle je v televizi? - Jo.
Počkat, Kendall, vrať se sem! Nemám si s kým povídat!
- Podívej se na tu její vaginu... - Ne!
Co to má jako být?
Kendall, jsem osamělá!
Je to šílené. Musím se na ten pořad podívat.
Jsem zpátky.
S Kim tam večer budeme.
Jo.
Dívat se, jak si do práce přivede rodinu.
Vskutku.
Vskutku. Opravdu ale potřebuju odejít.
- Dobře, čau. - Neuvidím tě, ale ty mě jo.
- Hodně štěstí. - Díky.
PŘEHLÍDKA VICTORIE BECKHAMOVÉ – 2 HODINY
PŘEHLÍDKA VICTORIE BECKHAMOVÉ – 1 HODINA
- Proboha! - Nemám s tebou žádnou fotku!
Proboha, Kim.
- Díky. - To je ohromující!
PŘEHLÍDKA VICTORIE BECKHAMOVÉ – 45 MINUT
PŘEHLÍDKA VICTORIE BECKHAMOVÉ – 44 MINUT
Jsme ve velké zácpě uprostřed Paříže.
Píše se tam, kolik času zbývá?
PŘEHLÍDKA VICTORIE BECKHAMOVÉ – 28 MINUT
PŘEHLÍDKA VICTORIE BECKHAMOVÉ – 27 MINUT
Jsme v hustém provozu.
Víme, že budeme mít zpoždění. Cítíme se strašně.
Nevíme, co ještě udělat.
Je jedna cesta tam a jedna ven.
A ta stojí.
Nenapíšeš Victorii s omluvou, že budeme mít zpoždění?
Jak je to daleko pěšky? Jen ze zvědavosti.
PŘEHLÍDKA VICTORIE BECKHAMOVÉ – 6 MINUT
PŘEHLÍDKA VICTORIE BECKHAMOVÉ – 5 MINUT
Jsem tak napjatá, protože já pozdě nikdy nechodím.
Nerada chodím pozdě. Ráda chodím dřív.
Ne, nehýbe se to.
Daly jsme si na cestu spoustu času. Víc než hodinu.
A jsme v takové bryndě.
Jsem tak nervózní z toho, že to nestihneme.
A vím, kolik to pro Kim znamená,
protože Victoria a Kim jsou dobré kamarádky.
A Kendall se té přehlídky účastní.
Máme takové zpoždění.
Kendall jsem na přehlídce neviděla tak dlouho...
Myslím osobně.
Nepřijdeš o to, tak se...
uklidni.
Dnes se účastním přehlídky Victorie Beckhamové.
Jsem z toho nadšená.
Budu tu přehlídku zakončovat. Je to veliká čest.
A můj model se mi líbí. Těším se, až ho všichni uvidí.
Čekají na nás?
Ne, ale fronta dovnitř je šílená.
Cesta autem nám trvala hodinu,
takže máme na přehlídku 20 minut zpoždění. A já takhle pozdě nechodím.
Respektuju čas ostatních a cítím se hrozně, že máme zpoždění.
Jsem ve stresu, protože vím, co přijde.
A všichni pak budou říkat, že jsme tu přehlídku zdrželi.
„Kdo si myslí, že jsou?“ A že se Anna zlobila...
Anna Wintourová: Zdravím.
...že se nemáme rády.
Myslím, že bychom měli chodit na čas. Radši dřív.
Abychom nedávali záminku k pomluvám.
Kde je Kendall?
Počkat, my jsme neviděli Kendall?
Říkám si: „Možná se Kendall zasekla v zácpě. Co se děje?“
Nechci, aby sis to brala osobně, Kendall,
ale asi bych ti měla dát vědět, že jsem tě neviděla na molu,
protože jsem tě nepoznala.
Je to strašné.
Má rodina ani přátelé mě nepoznali,
ale mně se to líbí.
Tak nějak se mi to líbí.
Vždycky to byl můj cíl.
Být chameleon ve smyslu, že se stanu někým jiným.
Nevím.
Ahoj!
Ona tam byla?
Protože s mámou jsme si říkaly, že nám to uniklo.
Zakončovala to.
VICTORIA BECKHAMOVÁ
Ona byla poslední model.
Produkční: Asi byste si měla pořídit pořádné brýle.
To bych měla. Potřebuju je.
Je tak sladká a na všechny je hodná.
Je nejlepší.
Přišla jsem podpořit Victorii. Přišla jsem podpořit Kendall.
Ráda se vídám se svou mámou.
Kéž by tu byla Khloé.
- Už půjdu. - Dobře, uvidíme se pak.
Khloé se občas zasekne v rutině.
Při odvážení dětí nikoho nepozná.
Ani při vyzvedávání.
Někoho pozná jen při dospěláckých aktivitách.
Myslím, že by Khloé byla šťastnější,
kdyby neměla tak přísný rozvrh.
Já se ničím nevážu.
Příště uvidíte...
Kendall!
Malika chce další dítě.
„NA TELEFONU – ROB“
- Proč ne s tebou? - Už se nemůžu udělat.
Co?
Vždycky jsem tě chtěl ojet. Jdeme na to.
Dnes je premiéra American Horror Story.
Teď si oficiálně můžu zažádat o hvězdu na chodníku slávy!
Byla jsi moc dobrá.
Volali mi a ptali se: „Myslíš, že by Kim chtěla svůj vlastní pořad?“
Do čeho jsem se to sakra namočila?
Zvládnu to?
Teda!
- Gerry, ahoj! - Zdravím všechny.
Kendall je ohromná fanynka Golden Bachelor.
Gerry!
- Ahoj. Jak se máš? - Ráda tě poznávám.
Tvůj dům je cirkus, protože máš hodně věcí
a máš toho hodně.
Chci být striktnější, ale těžko se mi říká ne.
Khloé je tvrdá.
Mluvila jsi o tom s ní?
Ne, protože je velmi kritická.
Jsem strašně nepřizpůsobivá.
Produkční: Au revoir.
To říct nedokážu, ale au revoir.
Čte se to jako „O“.
- Co? - Možná je to dobře, že do Paříže nejedete.
České titulky Jan Šauer