V minulých dílech jste viděli...
Řekla jsem ti, že letím do Austrálie?
To už bude teď?
Travis má letos turné s Blink-182.
Já od začátku plánovala
vzít na turné své děti.
Dám se dohromady a budu jako dráb.
Khloé je tvrdá.
Můj druh rodičovství je, že všechno děláme podle rozvrhu.
Neuvědomuješ si, že máš někdy mindrák.
„Mám rozvrh. Někde musím být.“
Těším se, až se budu dívat na Gypsy Rose.
Ve středu s ní mám schůzku.
- To se vyhrotilo rychle. - Co?
Gypsy Rose Blanchardovou zrovna propustili z vězení.
Vyjádřila touhu pracovat na reformě vazeb.
Kdybych mohla, jsem teď těhotná.
Víš, že můžeš. Klidně bys mohla.
Našli mi na vaječníku cystu a malý nádor.
Proboha.
Doktorka A říkala, že mi musí vyoperovat vaječníky.
Potřebuju se připravit na operaci.
- Co potřebujeme? - Kdy budete mít zákrok?
Příští středu.
- Vyoperuje mi vaječníky. - Dobře.
Za týden mám operaci.
Doktor Boris mi dělá předoperační vyšetření.
To je prohlídka, na kterou před operací musíte
Smířila jsem se s tím, že se tohle stane,
ale pořád jsem trochu nervózní.
Je to jediná věc na mém těle, kterou zmínili.
Řekli: „Vypadáte skvěle, až na tohle.
„A roste to, tak se toho prostě zbavíme.“
- Dobře, tak... - Říkala jsem si,
co by se mohlo zároveň udělat, až budu spát.
- Dvě mouchy jednou ranou. - Že jo?
Pořád ráda dělám víc věcí najednou.
Jestli si můžu v narkóze nechat udělat ještě něco, jdu do toho, ale...
Vy spíte?
Jo, přesně.
- Dobře. Obecně se cítíte dobře? - Jo.
- Máte dost energie? - Jo.
- Cvičíte? Děláte, co je třeba? - Jo.
Dobře.
Jo. Khloé mi proti mé vůli zařídila cvičební program.
- To je skvělé. - Občas se dějí věci,
které jsou buď naléhavé,
nebo se objeví, nebo jsou prostě nutné.
Bolí to, když zatlačím?
Nikdy mě nenapadlo,
že bych na takovouhle operaci někdy musela jít.
Jen to chci mít za sebou.
- Jestli je všechno v pořádku... - Jsme v pohodě.
Očividně jsem to nikdy nedělala,
ale považuju se za připravenou v podstatě na cokoliv.
Ale to neznamená,
že z toho nebudu trochu na měkko.
Všechny informace pošleme doktorce A a...
Dobře.
- Pošleme jí povolení. - Dobře.
- Máte zelenou. - Díky.
- Hodně štěstí. - Díky.
Uvidíme se brzy.
To, jak se mi mění mozek,
protože se mi toho v hlavě celý den tolik honí.
Od projektů domů k...
Nemůžu uvěřit, že pracuješ na třech projektech najednou.
„SIMON HUCK – SPOLUZAKLADATEL LEMME“
- To by mě stresovalo nejvíc. - Jo.
Myslím, že jsem nemocná.
Myslela jsem, že se mi Travisova rýma vyhla.
Když jsme se líbali, byl konec.
Můžeme mluvit o tom, že jsi za osm dní v Targetu vyprodaná?
Šílené.
Viděla jsi ty zprávy s prázdnými, smutnými policemi,
- ze kterých má Nir záchvaty paniky? - Kdy doplní zásoby?
Příští týden se to spraví.
Je to na nich, ne na nás. Všechno zboží mají oni.
Jo.
Ahoj, Pax.
- Ahoj. - Čau.
Odstříkávala jsem v dodávce štábu.
Paxy už znám...
Kdy jsi začala?
Myslím, že v roce 2008.
- Šestnáct. - Šestnáct let.
Byly jsme těhotné zároveň,
když jsem čekala Rockyho.
Máš nádhernou pokožku.
Ne, jsi zpocená, Pax.
To mám ze cvičení. Přišla jsem ze cvičení přímo sem.
Ty už cvičíš?
Jo.
Musím, nebo se zblázním.
Cítíš mateřskou provinilost, že opouštíš své miminko?
Ne, protože s ním jsem pořád.
Nejsi s ním taky pořád?
Jsem s ním... pořád.
I když si zamluvíme Pilates,
půlku času s ním je Travis a půlku já.
Proboha.
Zkusila jsem být 40 dní doma.
Pořád jsem byla doma.
A s Penelope jsem to udělala taky.
Jo. Všimla sis rozdílu?
Všimla.
Opravdu?
Mason si zlomil ruku, hned když to bylo 40 dní...
Proboha.
Přišlo mi, že Bůh řekl:
„Tvých 40 dní vypršelo. Vytáhni paty z domu.“
Mason mi zavolal a řekl:
„Mami, jsem u silnice. Zlomil jsem si ruku.“
Všechny děti mám v různých věkových kategoriích.
Školáka, teenagera, dospělého, novorozeně.
Opravdu se s každým svým dítětem snažím vyhradit si čas
jen na něj.
Nechci o nic přijít.
Je to takový pocit, že vás něco táhne různými směry.
Touha být pro všechny vším.
Spěchala jsem do nemocnice
a vracela jsem mléko z dětské nemocnice.
Fuj.
Neměla jsem žádné mléko v zásobě, protože ho neopouštím.
Jo.
Ale teď cítím kvůli všem dětem vinu.
Je jich hodně.
Jo. Čtyři. Plus tři bonusové.
Včera na mě dopadla vina a říkala jsem si:
„Musím toho s ostatními dětmi dělat víc.“
Ještě nevím, jak to vyrovnám.
Myslím, že Austrálie bude v pohodě.
Jo. Napadlo mě,
že musím letět do Austrálie,
abych byla bez rozptýlení se všemi svými dětmi v jednom domě.
Bez rozptýlení.
Když máte novorozeně, jsou to vzácné časy.
Tenhle čas doma miluju.
A když se Travis zavázal k turné,
ještě jsem nebyla těhotná.
Myslím, že důvodem té cesty je
udržet rodinu pohromadě.
Jen si říkám, jestli jsem připravená.
- Příští víkend odlétáme do Austrálie. - Dobře.
Zatímco budu pryč, tak mi sbalí dům.
Protože na Instagramu pořád vidím ten život snů
v malé, roztomilé chalupě.
A říkám si: „To je ale život.“
Ale pak si řeknu: „Dobře, ale máš sedm dětí, šest psů, dva králíčky.“
- Nemáš ještě ještěrku? - Ne.
- Díky bohu. - Díky bohu.
Bylo by pěkné být v chatě v lese.
Ale myslíš, že po třech dnech... Umím si představit, že se ti to znechutí.
To je možné.
- Tři dny. - Žádné obličejové masky.
- Jasně. - Žádní maséři.
- Žádné suši. - Žádný Erewhon.
Proboha.
Studio 4
Ahoj, lidi. Ráda vás vidím.
Díky, že tu jste.
Ahoj, lidi.
To je on. Není sexy?
Dnes máme promo natáčení pro Hulu
a ty jsou vždy zábavné, protože se sejde celá rodina.
- Kourtney. - Jeden hovor za druhým.
Upřímně, moc spolu nepracujeme.
- Přišla jsi. - Ahoj, to jsem já.
Pořád spolu natáčíme a tak,
ale tohle je vážná páce, tak je zábava to dělat společně.
Khloé.
Ukradla jsem megafon. Nechtěli mi ho dát.
A na konci týdne
se sejdu s Gypsy Rose Blanchardovou.
Tolik se těším.
- Ahoj, lidi. Díky, že tu dnes jste. - A jsme tady.
Díky bohu, že jsem nemusela jít tak daleko.
Dobře, jdeme na to. Kamera jede.
Dobře, tři, dva, jedna a akce!
Ty kulisy jsou tak nádherné.
Je sranda být spolu.
Jsme v divočině. Líbí se mi to.
Ukažte mi trochu dynamičtější pohyb prosím.
Nádhera.
Produkční: Kdo z vaší rodiny by přežil v divočině...
Kdo by se dostal zpátky?
Kromě mě?
Khloé. Protože je jako zvíře.
Byla by ten typ, co...
loví, sbírá a... Přísahám bohu.
Jaké zbraně si můžu vzít s sebou?
Umím si ji představit, jak loví zvířata s oštěpem.
Pořád se dívejte do kamery. Nádhera.
Khloé by rozhodně zaválela.
Páni. Ve sportu si mě nikdy nevybrali jako první.
Kris Jenner by se asi zpátky nedostala.
Máma by to nevydržela.
Moje máma vedla mou jednotku skautek
a musely jsme jezdit kempovat.
Místo toho jsme jely do hotelu v San Diegu
a opékaly maršmelouny na pláži.
Přesně jako v Oddílu z Beverly Hills.
Máma by se asi zhroutila.
Ledaže by měla telefon a vrtulník.
Napodruhé jsem se tam trochu zapotácela.
Jen tak trochu.
Uvidíte ji, jak stoupá po žebříku do nebe.
Myslím, že všechny jsme silné, chytré ženy,
které na to přijdou.
Kourtney si nejsem jistá.
Zatnout na pět, uvolnit na pět.
Kegelovy cviky, zatímco...
Jo.
Hlavně po porodu je to důležité.
Kourt by řekla:
„Ne, holky. Jsou ty stromy organické?
„A jako...“
Byla by to hrůza.
Kendall by asi vylezla na strom, nebo tak něco.
Kendall je taková divoká.
Nemyslím, že bych odkázala přežít.
Padá mi bota!
Nemyslím, že na to mám... přežít.
Asi bych se zhroutila a raději bych umřela.
Mám obličejovou kúru s lososím spermatem,
při které mi do obličeje vpíchnou lososí sperma.
Chtěla bych vidět, jak by přežívala Kylie.
Mám opravdu... Mám silné instinkty k přežití. Nedělám si srandu.
Když jsem hrála na babu, skákala jsem přes ploty.
Rychle jsem běhala. Byla jsem nejrychlejší ve třídě.
A mám dobré... Mám rychlé nohy.
Mám v sobě kousek Khloéina zvířete.
Jsem dobrá.
Nádhera. Stop!
Díky.
- Díky, lidi. - Nádhera.
- Ahoj, Božazonko. - Ahoj!
- Moc ti to sluší. - Krásnozonko.
- Ahoj, holky. - Nádherná.
Vypadáš nádherně.
Jsi jako nádherná mořská panna.
- Vůbec nevypadáš řecky. - Venuše.
- Venuše.
Vzala jsi mi to přímo z pusy.
Chodím mezi přívěsy.
Byla jsem u Kourtney, viděla miminko.
- Byla jsem u Kylie. - Musíme se na Rockyho podívat.
Přijde mi, že práce je můj únik, moje šťastné místo.
Jo.
Nemůžu uvěřit, že mám klidnou domácnost.
- Pro všechny? - Všechny.
Páni! Co se změnilo?
Asi to, že jsem začala chodit k terapeutce.
Byla jsem u ní jednou,
ale byla...
To nejjednodušší, co mi řekla, je,
abych zkrátila čas u obrazovek.
Jo.
Jasně, říkáš si, že je to jasné!
Jasně.
Ale mít přísná pravidla ohledně...
Třeba u jídla nesmí být žádné telefony.
- Týden budou kopat a řvát... - Koho to zajímá?
- Musí se to zvládnout. - Jo.
S tím týdnem jsem se nechtěla potýkat.
Jsem na Kimberly moc hrdá,
že chce mít ke svým dětem přísnější přístup.
Někdy je k tomu potřeba někdo třetí,
nebo jiný hlas, abyste něco začali vnímat.
Proč dovedu vést podniky a být přísná,
a doma se změním ve velkou měkkotu?
To nejde. To je moje nejdůležitější práce.
- Jo. - Nikdo mě nesmí využívat.
Je lepší to utnout teď, než budou starší.
Pak to bude jako vzpoura.
Někdy je jednodušší říct: „Tady máš telefon.“
Moje děti celé dny nesedí u elektroniky.
- Děti jsou chytré, takže... - Všechno si zmapují.
„Teďka mámu naseru.“
„A až jí budu srát, přijdeš ty a o něco požádáš,
„protože to prostě dovolí.“
Věř mi, mám vojenskou domácnost.
Je to sladká, šťastná domácnost, ale má rutinu.
Zrovna jsem začala zavádět přísnější rozvrh.
Vím, že jsem si za to z Khloé utahovala. Pořád je moc přísná.
Přísnost neznamená,
že musíte být šílenou příšerou.
Jen to znamená zavést pravidla a držet se jich.
Ne prostě znamená ne.
A žádné úplatky. Nic takového.
Struktura, disciplína, pravidla.
Disciplína je láska.
Jako mít čas, kdy se jde spát, pravidla... cokoliv chceš.
Očividně pravidla mám.
Dobře.
Ne. Neříkám...
To je jedno. Jen říkám, že ne přesně to, ale...
- Je to tady. - Kim...
- Dokud se budeš držet... - To je jedno.
Když všichni souhlasí, o tomhle nejde diskutovat.
Věř mi.
- Držela jsem se toho. - Jakmile řekneš:
„Dobře, ale jen 10 minut,“ ale ve skutečnosti jim dáš 20.
Konečně jsem si řekla: „Mám toho dost. Je mi to jedno.
„Tímhle se zabývat nebudu.
„To odmlouvání nebudu přijímat.“
Není to... Odmlouvání prostě nepřijímám.
Předtím bych řekla: „Fajn.
„Chcete být ještě 10 minut na telefonech? Dobře.
„Chcete sladkosti? Dobře. Jen mě nechte... Přestaňte žadonit.“
- Teď jen řeknu: „Odpověď zní ne.“ - Chápu. Je toho moc.
A jakmile povolíš, stanou se z nich predátoři.
Cítí krev a slabost.
Byla jsem shovívavá, protože to pro mě bylo jednodušší.
Prostě jsem nemohla. Všechno jsem vkládala do všeho ostatního.
Musím tomu dát všechno
a budu si muset projít těžké časy fňukání a brečení.
„Ne. Proč měníš pravidla? Předtím jsem svůj telefon měl pořád.“
A já odpovím: „Ne. Bude to takhle.“
Změnila jsem u sebe doma spoustu drobností.
V podstatě jsem se stala Kourtney a Khloé.
Šokuje mě, že žiju v klidu.
Možná měla Khloé trochu pravdu.
Mám z tebe radost.
- Zasloužíš si klid bez hysteráků. - Nemůžu uvěřit, že to je můj život.
- Jen tak dál.
Líbí se mi, že se tohle Kim naučila.
Už jí to říkám léta,
že by na své děti měla být přísnější
a že se musí držet toho, co řekne.
Ať už řekne ano, ne, nebo cokoliv.
A mám radost,
že Kim konečně souhlasí s tím, že se toho bude držet.
- Hledám víčko. - Proboha.
Je v mé vagině. Ne, opravdu je v mé vagině.
Nevím, kde je.
Ztrácí se tam spousta věcí. Jako bych v pipce měla Bermudský trojúhelník.
Kde je to víčko?
Někdy ho vyčůrám.
Tady je. Překvapení!
- Božínku. - Jo.
Zahřívala jsem ho.
Máma je smutná z toho, že přijde o vaječníky.
Myslím, že z toho musíme udělat pozitivní chvíli
a přinést jí něco, co jí rozveselí.
Mám pro nás dortík!
A oslavit úžasnou práci,
kterou ty vaječníky odvedly.
„JEŠTĚ NENÍ PO VAJEČNÍKÁCH! TOHLE JE JEN NOVÝ ZAČÁTEK!“
„Ještě není po vaječníkách.“
Ahoj, lidi.
- Ahoj! - Ahoj!
- Khloé? Přijela kavalerie! - Co se děje?
Dostala jsem dort, balónky a květiny?
Všichni víme, že je máma z té operace
trochu nervózní.
Co umíme nejlépe, je, že se kolem sebe
v časech nouze i štěstí semkneme, když se bojíme.
Mám pocit, jako bych zase porodila.
Protože jsi porodila šest zatraceně božích lidských bytostí.
- Jo, to jo. - Tvoje vaječníky pracovaly přesčas.
Nech je na pokoji.
Ráda jsem byla těhotná. Zbožňuju být těhotná.
A truchlím, že už nikdy nebudu moct otěhotnět.
Byla to náramná životní období.
Měla jsem pocit, jako by se všechno zastavilo.
Život byl nádherný.
Bylo to nejlepší období mého života. Ta nejlepší léta.
Tak jo, lidi, na nové začátky s vědomím,
že už nikdy nebudu těhotná.
- Díky, lidi. - Kde jsou tvoje ostatní děti?
Kourtney asi měla být první.
- No... - Řeknu jen,
aby sis zapamatovala, kdo přišel.
- Jo. - Kdo přišel první.
Jo.
To bych ve své závěti udělala já. „Kdo byl na mé rozlučce s vaječníky?“
Mohla by chtít sníst tvou dělohu.
Snědla svou placentu, takže je asi schovej.
Počkat, kdo snědl své co?
- Kourtney jí placentu pořád. - Já taky.
Kumbaya.
Placenta je při těhotenství domov miminka.
V ní miminko žije.
To se jí? Je to výživné? Pomáhá to na svaly?
Je to barbarské.
Ale je to jako sníst část svého těla.
Kanibalismus.
Hele, ať si každý v klidu jí svou pla-pla-pla.
- Pla-pla-pla ne. - Pla-pla-pla ne!
- Placentu. - Co...
Víš, že...
když jsem tě porodila,
měla jsi všechna svá vajíčka
a narodila ses se všemi Trueinnými vajíčky.
Mami...
Proboha. Už zase.
O tomhle jsme už mluvily a je to důkaz, že jsi neposlouchala.
Víš, jak má True ve svém těle vajíčka?
Byla v tobě, když jsi byla v mámě.
Takže jsem True v podstatě udělala já.
Ne.
V podstatě jsem udělala všechny vaše děti...
- Jedinou její transakcí. - Jedinou svou transakcí.
A všechny Trueiny děti.
- Mami. - Jo. Je to pravda.
Ani nevíš, jestli bude mít holčičku.
- O tom mluvím. - Vysvětlím to.
Kendall... O tom jsem nevěděla.
Kendall mi to řekla.
A ty prostě věříš něčemu, co Kendall řekla?
- Někdo, kdo nemá děti! - Kdo ani neumí nakrájet okurku!
Jo, to rozhodně není pravda.
Jako cože? Ještě ani nevíš, kdo bude tvůj partner.
Zavolej doktorce.
Zavolám Kendall. Ona to ví.
Ví to. Vydržte.
„NA TELEFONU – KENDALL“
Když jsem porodila Khloé, měla všechna svá vajíčka?
Ano.
Ale co True?
Jo, jasně.
Kendall?
Máma, Khloé a já vedeme debatu.
„NA TELEFONU – DOKTORKA A“
Když máma porodila Khloé...
Sperma muže určuje pohlaví miminka.
„NA TELEFONU – KENDALL“
Ale narodila se Khloé s Trueinými vajíčky?
- Ne. - Vidíš?
S Khloé máme pravdu. Mluvím se skutečnou doktorkou.
Mluvíme se skutečnou doktorkou a ta říká, že se sakra mýlíš a ano,
narodila jsem se všemi svými...
Mám tě ráda. Čau!
Čau! Nech odpovědět doktorku A.
Ne, ať to vysvětlí Kendall.
- Kendall není doktorka! - Dobře.
Já už ani nevím.
Jen vím, že jsem udělala spoustu vajíček.
Mám tě ráda, mami. Máš toho na svědomí hodně, ale tohle ne.
- Říká, že ty její vajíčka nevytváříš. - Už to máš za sebou. Máme tě rády, ale...
Pěkně jste mi to zkazily.
Přiznejte to. Stvořila jsem všechny.
Jsem všechny ženy. Doslova.
Nebo jsem každou vytvořila. Tak trochu.
Všichni v životě potřebujeme Khloé.
Naštěstí mi toho dne vaječníky fungovaly.
Ale jako spořič obrazovky máma vždycky bude mít Kendall.
Co se stalo s Kourtney?
Kourtney je pořádná brzda.
Nebudu tady, protože mám večeři se svými dětmi
a mám schůzku se svým bratrem.
- Dobře, musím jít. - Tak jo.
Kde jsou ostatní děti?
Jsme tu jen Kim a já, ale možná jsme byly jediná dobrá vajíčka my.
- Ještě naposledy mě pochovej jako miminko. - Dobře.
- Ne, miminko se drží takhle. - Aha, dobře.
Nechceš si odříhnout?
Dobře, můžeš mě pustit.
- Dobře. - To netrvalo dlouho.
Musím jít. Všichni, namaste.
Nama-stále buď v děloze.
Ahoj, lidi.
Ahoj.
Ono se to třpytí?
Díky za dort, květiny a balónky.
Prý jsem to zmeškala.
Asi je po všem.
Co? Už je po vaječnících?
Vidělas, co na to dortu bylo napsané?
„Ještě není po vaječníkách.“
- Roztomilé. - Není to roztomilé?
- Jo. - Podívej se na moje květiny.
Sama jsem ty květiny vybírala.
- Opravdu? - Jo.
To bylo milé. Díky.
Není zač.
Nevěřím jí ani na vteřinu.
Nikdy v životě jsem ty květiny neviděla.
Takže k tomu dojde, až budu v Austrálii.
Opravdu? Budeš pryč?
Myslíš, že bych měla jet?
Jo. Proč?
Tady jsem většinu času doma.
Chodím na procházky. Bydlím v uzavřené komunitě.
Nemusím se bát, že mě někdo uvidí.
Nevím. Protože to znamená hodně přivézt...
Miminko? Tohle je na cestování s miminkem nejlepší čas.
Ne, jako... Vím, že je to s ním hrozně snadné,
tak mám pocit, že let a to všechno bude v pohodě.
Buď bych mohla mít nosítko a zakrýt ho.
- Jo, budeš v pohodě. - Nebo můžu mít kočárek a zakrýt ho.
Jde o to, až tam přiletíš. Poletíš komerčním letem?
Ano.
Paparazziové jsou brutální.
Jakmile přistaneš, bude jich tam plno.
- Neukázala... - Jen abys věděla.
To je jedna věc, ještě jsem ho neukázala.
Kolem paparazziů tam nemají žádná pravidla.
Začínám z té cesty do Austrálie mít obavy.
Rockyho ještě nikdo neviděl a v Kalifornii je zákon,
že když neukážu obličej dítěte,
paparazziové ho musí rozmazat.
Ale v Austrálii
prý žádné zákony o paparazziích nejsou,
takže ho můžou vyfotit a...
prodat ji.
Myslím, že kvůli vědomí, že letíme letadlem se spoustou lidí,
se cítím hodně ochranářsky.
Je toho hodně k přemýšlení.
Myslím, že je pro ně cestování po světě dobré.
Mason dnes přijde na večeři.
- Mám mu o Austrálii něco říct? - Ano.
Mason nechce jet,
protože je teenager
a chce být s kamarády a se svým tátou.
Nechci se s ním nevidět.
Co když řeknu jen: „Je škoda, že nejedeš,
„protože jsem ti chtěla říct o bezva místech, kam se tam dá jít.
„Opravdu bys to měl znovu zvážit.“
A taky: „Byla by to pěkná vzpomínka s mámou a tvým...“
Jo. „Co budeš dělat?“
Na tom mít sestry, které si jsou s našimi dětmi blízké
a milují je jako své vlastní, je,
že když to mám s North těžké,
tak odejde ke Kourtney a ona mi pomůže.
A když to ona má těžké s Masonem, tak odejde on ke mně
a já jí pomůžu a promluvím si s ním.
Opravdu se střídáme.
Jak se to s rodičovstvím říká. Je na to třeba celá vesnice.
Myslím, že konkrétně Kim a já,
protože jsou naše starší děti podobně staré,
se snažíme si vzájemně pomoct, kdykoliv to jde.
Necítím se připravená vyjít ze své blažené miminkovské bubliny
a vrátit se do světa.
Chci jít a mít dobrodružství
s dětmi a rodinou a...
podpořit svého manžela,
aby nebyl na turné sám.
Myslím, že jsem rozpolcená.
- Dobře. Já půjdu. - Já taky. Půjdu s tebou. Mám tě ráda.
- Taky tě mám ráda. - Neuvidíme se.
- Kdy odlétáš? - V sobotu.
- Dobře. - Mám tě ráda. Hodně štěstí vaječníkům.
Díky. Nápodobně.
Od holek bylo tak milé, že přišly a donesly dost, balónky a květiny,
abych z celé té situace měla lepší pocit
a aby mě rozveselily.
- Ahoj. - Ahoj, Kris.
- Jak se máš? - Dobře. Co ty?
Dobře. Moc se těším.
Jsi první, kdo uvidí nový Saks Fifth Avenue v Beverly Hills.
Nech toho. Proboha.
Dnešek je tak vzrušující.
Pozvala jsem dvě své nejlepší kamarádky Faye a Kathy.
A Kourtney, pořád říkáš, že potřebuju terapii,
takže tohle je moje terapie nakupováním.
Díky za nápad, holka.
Ahoj.
- Proboha! Jdeme. - Jsi moje zlatíčko.
Ahoj, holky. Ahoj, Faye.
- Jak se máš? - Tamhle.
Co kdybys šla dovnitř a zavzpomínala na schodiště?
- Je skvělé být zase tady, - Taky jsme to říkaly.
Počkat, to jsi ty, že?
- Díky. - Myslím, že to jsme my všechny.
Kathy a Fay jsou v mém životě už desítky let.
Každý rád nakupuje s kámoškama.
Taky se s nimi chci trochu podělit o to, že mě čeká operace.
Ráda bych měla jejich emoční podporu.
- Tohle bude tvoje nové hřiště. - Jo.
Podívejte se na to.
Christian Dior, ty se mi líbí.
Hotovo. Velikost 39.
Tohle musíme poslat Stormi k narozeninám.
- Fantastické. - Podívejte se na to.
Líbí se mi, že to schodiště zachovali.
Podívejte se dolů.
- Není to bezva? - Podívej se na ně.
Viděli jste Good American?
Je přímo tamhle, dámy a pánové.
Máma potřebuje koktejl.
- Koktejl? Tudy. - Čas na koktejl.
- Dnes začínáme brzy. - To jo.
Na nás.
- Mám vás ráda, holky. - My tebe taky.
Taky to mám ráda.
Drahoušku? A dones s tím i martini.
Ano!
- Že jo? - Je to moc pěkné.
- To se mi líbí. - Mně taky.
- Líbí se mi to! - Je to velkolepé.
To je celá Kris.
Tohle ještě není dostupné veřejnosti.
Počkej, Kath, na zadku máš nápis „důvěrné“.
Je velmi důvěrný.
- Cítím se trochu napitě. - Proboha. Myslím, že je pět hodin.
- Dokonalé. - Jo.
Půjdeme se posadit na schody a trochu si popovídat.
- Dobře. - Dobře. Popovídáme si na schodech.
Tak. Než půjdeme na večeři,
chci vám říct, že...
Jsem z toho nervózní.
- Já ... Nevydržím to. - Jsi těhotná?
Ne. Přesný opak.
Jsem ráda, že jsi to zmínila.
Protože zítra v šest ráno
jdu na hysterektomii.
- Dobře. - To je v pohodě.
- A to nevadí, že? - Je to snadné.
Zlato, vůbec si nedělej starosti.
Začalo to tím, že mi jen odstraní vaječníky.
- A pak mi zavolali. - Dobře.
Doktorka A řekla: „Myslím, že by pro vás bylo nejlepší
„to vyoperovat všechno. Udělat kompletní hysterektomii.
„Nedat tomu šanci vyrůst jinde.“
- Budeš se cítit volná. - Bez rakoviny.
Mimochodem, do budoucna,
a to je výhoda hysterektomie.
- Nemusíš se o to starat. - To je pravda.
- Musíme se starat o tolik věcí. - Znám spoustu lidí, kdo ji měli.
- Opravdu? - Ano.
- Opravdu. - A jsou v pohodě?
Jsou v pohodě.
Víš, o čem nikdo jiný nemluví?
- Nikdo nemluví o stárnutí. - Ne.
Nikdo nemluví o menopauze.
- O menopauze mi nikdo neřekl. - Nemluví se o tom.
Je zajímavé, že v dnešní době si tahle generace myslí,
že budete žít navždy. Nebudete.
Věc se má tak.
Udělala jsem to. Něco našli.
Napravíme to a něco udělám.
Odstraním něco, co mi dalo šest nejlepších částí mého života.
- Ano. - Já vím.
A...
- Je to to nejšílenější... - Budeš brečet?
- Ne. - Bude.
Netuším proč. Jsem tak na měkko.
Jsem v pohodě.
Ale začnete přemýšlet o tom, co to...
- Znamená? - Jo.
Myslím, že jsem z toho tak na měkko,
protože když jste mladí, začnete mluvit o tom, že chcete rodinu.
Vaši přátelé začnou mít děti. Někteří ne.
A doslova je to jediné, o čem jsme 40 nebo 50 let mluvili.
Takže teď o tom mluvíme znovu.
A je to z druhé strany procesu.
Jsem z toho hodně smutná.
Chtěla jsem, abyste to věděly, protože jste mé nejlepší kámošky.
Nechtěla jsem se zítra probudit a říct si: „Neřekla jsem to holkám a...“
Jsem ráda. Myslela jsem, že mi řekneš, že se budeš vdávat.
- Teď ne. - Myslela jsem, že to bude v šest ráno.
To je na mě trochu brzo, abych...
Oblečená a připravená být družičkou.
Jasně.
Rozhodně bych vás chtěla za družičky, kdybych se vdávala.
Dobře. Možná až mi bude 70.
Tony, co si vezmeme na sebe?
Tony, potřebujeme šaty pro družičky.
Rodina pro mě znamená všechno.
Ale moje kámošky taky.
Myslím, že protože jsme kamarádky už tak dlouho a jsme zhruba stejně staré,
je to důležité si sednout a mít jejich emoční podporu.
Na to jsem měla operace.
Taky neuvěříš, co našli.
- Přísahám Bohu. Hádej, co našli? - Peněženku?
- Co? - Chomáč vlasů.
- Nekecej. Jsi jako kočka. - Malá kočička.
Jo.
Mám nový důvod se hrozně bát, Kathy. Díky.
Kris, vím, že to zlehčujeme, ale pochop,
- že budeš... - Ne, já vím.
Jen jsem chtěla, abyste to věděly. Trochu se bojím.
- Nikdy. - Bude to v pořádku.
- Máme tě rády. - To máme, zlato.
Já vím. Taky vás mám ráda.
Díky, že mě vždycky podpoříte.
I v těch nejhorších časech. A v těch nejlepších.
Kolik zatracených desetiletí?
Dnes jsem v kanceláři Fabletics.
- Zdravím, jak se máte? - Ráda vás poznávám.
Tolik jsem o vás slyšela.
- Vítejte. - Hodně zveřejňuju své tréninky.
A Fabletics si všimli, že nosím jejich oblečení
a cvičím v něm.
- Dnešek pro vás bude úžasný. - Moc se těším.
- A pro značku. - Jo.
Oslovili mámu a řekli, že by se mnou rádi spolupracovali.
Cvičení mi dělá radost.
A dělat něco, co je mi tak přirozené...
a něco, co opravdu miluju, mi dělá ze srdce radost.
Ráda bych představila slečnu Khloé Kardashian.
Ahoj, všichni.
Ahoj. Jak se máte?
Jaké to bylo spolupracovat s Fabletics?
Upřímně, bylo to úžasné.
Líbí se mi, jaké mají ve Fabletics hodnoty
a jak jsem byla začleněna do celého procesu návrhářství,
protože jsem opravdu panovačná a hodně umíněná,
a vím, co mám ráda. Nechci své jméno dát jen tak na cokoliv.
Chci se ujistit, že to je něco, co bych si chtěla obléct,
v čem bych se cítila dobře. A co by mi bylo příjemné, kdyby lidi kupovali.
Věřte mi, když vám někdo mává před obličejem tučným šekem
a máte něco propagovat v příspěvku?
Je to tak lákavé. Chápu to.
Když jsme s tímhle pořadem začínaly,
byla jsem nadšená, že mě někdo na něco chce.
Vzala jsem ty peníze a utíkala. To bylo po čerstvě po roce 2000.
Ale poučíte se. Také zjistíte hodnotu své platformy
a jakou moc má váš hlas.
Nechci zahazovat peníze ostatních lidí.
Komentář, který jsme slýchali opakovaně, je,
že všichni chtěli znát váš cvičební režim.
Mám kruh cviků s přestávkami na kardio,
takže pořád zvyšuju a snižuju svůj tep.
Na takové focení, kdy vím, že ukážu hodně kůže,
rozhodně cvičím mnohem víc.
A vždycky to oslavím celou velkou pizzou,
protože tak to prostě chodí.
- Počkat. Jaký druh? - Jen se sýrem.
Mám ráda menu pro děti. Jen se sýrem.
Ale život je o rovnováze. Takže tady to máte.
Kdyby byly léky na obezitu, když jsem byla větší,
rozhodně bych je zkusila. Zkusila jsem všechno ostatní.
Zkoušela jsem všechny trendy na hubnutí
kromě toho, co opravdu funguje.
A to je změna životního stylu.
Opravdu chci podpořit zdraví. A ne jen číslo na váze.
Myslím, že by lidé měli být aktivní.
Je mi jedno, jakou máte velikost,
měli byste být zdraví a silnější kvůli sobě.
To se mi líbí.
Můžeme Khloé zatleskat?
Díky moc, že jste přišla.
Moje rodina říká: „Vůbec nevycházíš z domu.“
Jsem ráda, že to chtějí.
Nikdy neodejdu, lidi.
Cítím se teď tak dobře. No jasně!
Ale chovají se, jako bych byla nešťastná.
Už dlouho jsem nebyla na kolenou. Proboha.
Nebo říkají: „Je zamčená ve věži.“
Jsem naprosto šťastná. Jsem v pohodě.
Moc se těším.
NEW ORLEANS, LOUISIANA
- Právě jsem přistála v Louisianě. - Jo?
„NA TELEFONU – MICHAEL RUBIN REFORM ALLIANCE“
Mám schůzku s Gypsy Rose Blanchardovou.
- Ty... - Teď mě to zajímá víc.
Gypsy Rose Blanchardovou právě propustili z vězení,
kde byla za podíl na vraždě své matky.
Její příběh si získal celostátní pozornost poté...
„GYPSY ROSE BLANCHARDOVOU PROPUSTILI Z VĚZENÍ“
...co ji odsoudili k 10 letům za účast na vraždě její násilnické matky.
Pošlu ti odkaz.
Je to nejznámější osoba, co se právě dostala z vězení.
Její matka měla Münchhausenův syndrom v zastoupení. Holila jí hlavu a dělala,
že celý život měla rakovinu.
Jaké nemoci vaše matka tvrdila, že máte?
Astma, epilepsii,
sluchové postižení, zrakové postižení,
že jsem krmená hadičkou, ochrnutá od pasu dolů.
Jak nemocná musíte jako matka být,
abyste poslala vlastní dítě na operaci
pro svůj vlastní prospěch?
Myslím, že se chce zapojit.
Mohla by ovlivnit mladé a zneužívané.
Jak dlouho je na svobodě?
Tři týdny. Je to fascinující případ.
Gypsy řekla o svém celoživotním týrání Nicholasu Godejohnovi.
Vymysleli plán, že její matku zabijí,
a Godejohn byl obviněn, že ji v jejich domově v Missouri ubodal k smrti.
Ale poslala mi tweet a jsem tu.
„Možná bychom se měly spojit, abychom změnily justiční systém.“
Řekla jsem si: „Mám velký zájem. Myslím, že může pomoct, fascinuje mě to.“
- Pak ti řeknu, jak to šlo. - To se mi líbí.
Chci vědět, co v té vězeňské reformě chce.
Prý se do toho chce dostat a já ji můžu vést ohledně toho,
kam přesně zajít a zjistit, jak může pomoct.
- Ahoj, Gypsy. - Ahoj.
„GYPSY ROSE BLANCHARDOVÁ“
- Ahoj, Gypsy. - Ahoj.
- Ráda tě poznávám. - Jak se máš?
- Jsem nadšená... - Líbí se mi tvůj kabát. Je tak nádherný.
Díky. Za to, že žiješ v New Orleans. Je to mé oblíbené místo.
- Jsem ráda, že jsi přišla. - Kvůli jídlu.
Jo, jídlo tu je úžasné.
Jaké jídlo sis dala jako první, když ses dostala ven?
Poprvé jsem ochutnala steak.
Nikdy jsem ho neměla. Byl celkem dobrý.
Božínku. Upřímně, sleduju tvůj případ
- už opravdu dlouho. - Opravdu?
Nechtěla jsem se sejít s někým,
o kom si myslím, že by mohl mít vliv jen kvůli tomu,
že jeho případ byl senzací.
Jasně.
Uznávám, že můžeš hodně změnit,
protože můžeš vyjádřit,
co sis zažila a jak se to dá zvládnout.
A za to ti dávám velké uznání,
protože myslím, že se o mně spousta lidí bojí mluvit.
- Opravdu? - Protože jsem moc „kontroverzní“.
- Ale jdi. - Takže si vážím toho, že sis řekla:
„Dobře, půjdu do toho. Tohle se stane.“
Když Gypsy napsala, že se chce dostat k reformám a chce se spojit...
„Gypsy Rose Blanchardová si myslí, že by mohla pracovat s Kim Kardashian“
„chtěla jsem ji vést, aby svou platformu použila k tomu,
aby pomáhala lidem.
Bylo to jako na horské dráze.
Mám štěstí, že jsem dostala druhou šanci.
Protože když jsem zažívala to, co jsem zažívala,
nikdo o Münchhausenovu syndromu v zastoupení nechtěl mluvit.
Nikdo mi nebyl majákem, víš?
Když se ohlédnu za tím, co jsem mohla udělat jinak,
tak se mě pořád ptají na jedno:
„Proč ses tomu nepostavila?
-„Proč jsi prostě...“ - Nezavolala policii, nebo...
„Nezavolala policii a tohle, tamto a tak dál?“
Řekla jsi o tom tátovi?
Ne, protože jsem neznala jeho telefonní číslo.
Máma doslova zablokovala...
vztah mezi námi.
Založila mi falešný facebookový účet, na kterém s ním za mě mluvila.
Když se na to dívám zpětně,
hodně jsem toho mohla udělat jinak
a máma by skončila ve vězení.
Zasloužila si vězení? Ano.
Dovedu si představit, že ti máma pořád chybí.
- Je to složité... - Je to tak složité.
Opravdu je. Někdy jsem ve vězení jen seděla na posteli.
Pouštěla jsem na tabletu její oblíbenou písničku
- a brečela. - Která byla její oblíbená?
„My, My, My“ od Roba Thomase.
Máma byla ohromná fanynka Matchbox Twenty.
Pouštěla jsem si jejich písničky
a dovolila jsem si brečet a truchlit.
Někdy jsem to musela dělat i ve sprše,
protože ve vězení je člověk tak zranitelný.
Hlavně ženy, ty dovedou být tak zlomyslné.
Hned říkaly: „Vždyť jsi ji zabila,
„tak proč kvůli tomu brečíš?“
- Je to těžké. Z pohledu někoho... - Je to tak těžké.
...kdo byl v té situaci jako dítě, je to těžké.
Nedovedu ani předstírat, že chápu, co sis zažila.
Opravdu nemám tušení.
Je to dlouhá cesta, ale jsi tady.
Vím, že je to kontroverzní téma,
když chtějí lidé pomáhat lidem,
kteří byli zapleteni do něčeho tak násilného,
ale věřím,
že by lidé měli dostat druhou šanci na život
a já beru v potaz celou její minulost.
Bylo by šílené to neudělat.
Myslím, že můžeš mít vliv na...
mladé lidi, kteří možná neví, jak se dostat ven.
Viděla jsem lidi
v ne tak hrozné situaci, jako byla ta tvoje,
ale slyšela jsem úžasné, triumfální příběhy lidí,
kteří žili úžasný život...
když se z té situace dostali.
Jasně.
Teď to mám tak,
že jsem byla osm a půl roku ve vězení,
takže jsem splatila dluh státu.
Teď uvidíme, co můžu se svým novým životem a druhou šancí udělat.
Můžu mít aspoň to?
Jsi tak silná.
- Díky. Toho si vážím. - A chápu to.
- Hodně lidí to chápe. - Díky.
Snažím se ze všech sil, aby na mě byla rodina hrdá.
Mám v sobě rozkol,
protože vím, že jsem udělala něco špatného.
Zaplatila jsem za to následky.
Ale mám pocit, že polovina lidí mě pořád chce odsoudit
a ta druhá mi fandí.
Protože když postnu selfie,
očekává se, že za tím bude větší poselství.
Ale já se jen bavím.
Jo. Někdy prostě musíš
něco postnout a vykašlat se na to.
- To se mi líbí. - Postnout a vykašlat se na to,
a nevěnovat pozornost komentářům a tomu, co kdo říká,
protože všechno nemusí mít hlubší poselství.
- Přesně. - Myslím, že to, jak žiješ svůj život,
je hlubší poselství samo o sobě.
A přesně proto jsem se na rozhovor s tebou těšila,
protože sis prošla peklem.
Co mě nejvíc štve,
víš, čím vším jsem si prošla, že?
Když jsem nastoupila do vězení, ptala jsem se, jestli dostanu terapii,
abych se vypořádala s traumatem, které jsem zažila.
Dostala jsem oznámení, že nemám oprávnění na terapii jeden na jednoho.
Jeden by řekl, že by ti měli dát všechny nástroje,
abys byla mentálně stabilní
a co nejdříve se uzdravila a mohla se vrátit domů do společnosti.
Proč takové programy nezakládají?
Pořád mi to vrtá hlavou.
Prostý fakt, že nemohla jít na terapii,
když byla ve vězení, je problém.
Myslím, že nakonec chceme domů přivést lidi,
kteří jsou napravení.
Jak to můžeme udělat, když to nezačne tím, že jim dáme nástroje
a pošleme je na terapii, než půjdou domů?
Jaký byl návrat?
Návrat byl pro mě jako vichřice.
Protože naneštěstí bydlím v nájmu
a tlačí mě k podepsání smlouvy,
ale já neprojdu prověrkou.
Myslím, že systém je prostě... Je nastaven k selhání.
To opravdu je.
Chci na to poukázat.
Chci být tou, koho jsem si přála mít, aby mě vedla,
ale je to pro mě příliš nové,
tak si říkám, jaké k tomu mám zdroje.
- Kam jít, a jak... - Ano, kde mám začít?
S tím ti rozhodně můžu pomoct, protože já to taky netušila.
Myslím, že jsem vytvořila ten nejlepší tým,
který by mohl lidem pomáhat,
a ráda tě představím všem...
Ano, to bych byla ráda.
...kteří tě povedou správným směrem, jak pomáhat.
Je dokonalý člověk na oslovení mladší generace.
Snad s její pomocí můžeme zkusit zavést terapie
ve více věznicích
a zkusit změnit způsob, jakým systém funguje.
Myslím, že máš hodně důležitou budoucnost...
Můžeš pomoct tolika lidem.
Snad se mi to podaří.
Doufám, že Gypsy půjde za svým srdcem.
Snad se v první řadě uzdraví
a doufám, že se bude držet své cesty touhy pomoct ostatním.
Díky, že jsi přišla.
Božínku, za nic.
Příště uvidíte...
Tamhle je Opera.
- To je tak bezva. - Pěkné.
Jsme v Austrálii.
Ahoj, paparazzi, ty stalkere!
Utíká. Pojďme tudy.
Paparazziové jsou všude.
- Jak se cítíš? - Je mi dobře.
Mám po operaci a je mi skvěle.
Vypadá to skvěle.
Tohle vypadá skvěle?
Ulomily se mi špičky.
Bolelo to víc než porod.
„NEBEZPEČÍ - VYSOKÉ NAPĚTÍ VSTUP ZAKÁZÁN“
Pojedeme do věznice Valley State v Chowchille.
„NÁVŠTĚVY“
- Můžeme je jít pozdravit? - Bože, co to dělá?
Hele, lidi, ustupte! Ustupte.
České titulky Jan Šauer