V minulých dílech
jste viděli...
To je moje zástěra s Dolly Partonovou.
Víte, že Dolly Partonovou miluju.
To je můj podcastový cíl.
Je třeba se na to soustředit.
Chraňte Calabasas!
Dnes se koná protest na skládce Calabasas.
Štve mě, když vidím ty náklaďáky.
Tyhle mámy se nezastaví. Není radno si s nimi zahrávat.
- Dokázala jsem to! - Jo!
Vystudovala jsem práva.
Jde se dál.
Jdu rovnou na těžké advokátské zkoušky,
a stresuju se, že jsem tomu nedala dost času.
- Musím jít brzy. - Díky. Jo.
Říkala: „Můžu jít?“
- Bůh jí žehnej. - Bůh žehnej.
DŮM KRIS
Ahoj.
Ahoj, Bridgette.
Jak se máš?
Mám zapnutý blesk.
Páni, to je 40.
Páni.
Mami.
Jsem tak nadšená a skoro tomu nemůžu uvěřit.
Zítra letím do Tennessee za Dolly Partonovou.
Haló?
Nejen, že se s ní setkám, ale natočí se mnou podcast.
Dnes navštívím mámu,
protože má perfektní ohoz na mé setkání s Dolly.
Pověz mi o Dolly.
Je to naprostá ikona.
- Miluju ji. - Inspirace.
Je to skvělé. Přeju ti to.
Nemůžu uvěřit, že souhlasila, protože je to velká věc.
Ten podcast je bomba.
Jsem tak vděčná a poctěná.
Ale co si sakra mám vzít na sebe?
Mám už to vše vybrané.
- Dobře, ukážu ti to. - Dobře.
Děti si ze mě utahují, že jsem kramářka.
Ale hej.
Kdo má skvělý vintage outfit, protože kramaří?
Podívej se na ten outfit.
- Měla jsem to na... - To je rozkošné.
...schůzku s prezidentem Reaganem.
Zkus si to sáčko, a řekni, že se nehodí pro Dolly Partonovou.
- Podívej na to. - To je rozkošné.
Mohla by sis to vzít s malým tričkem.
Zaprvé, v Tennessee je 40 stupňů,
a pro tuhle příležitost to působí moc škrobeně.
To je ono.
Podívej se na to.
Nacpala ses do nich.
- Líbí se mi to. - Nesednu si v tom.
Ehm.
Je roztomilé, že pořád máš tenhle outfit.
Mámin outfit se do toho podcastu nehodí,
ale já najdu dokonalý outfit.
Jednou jsem ji potkala u Kathie Lee Giffordové.
Jsem nervózní, ale těším se.
- Jo. - A Malika půjde se mnou.
Jsem nervóznější, když chci projevit skutečnou úctu.
Nikdy bych nebyla úmyslně neuctivá nebo obscénní,
ale dělám si s tím starost.
- Uvidíme se později. - To jsou malí Ježíšci?
Jo.
Ano, dávám si je do tašek.
Hele. Ahoj, Khloé.
- Mami. - Chceš jednoho do kabelky?
- Nevím... - Jak můžeš odmítnout Ježíše?
Nemůžu odmítnout Ježíše.
Hele, mám je všude.
Tohle je Ježíšek v červeném kabátku a černém. Ahoj.
Mám jich stovky, protože si je vždy dávám do kufru.
Nebo je strčím do kapsy, aby byl Ježíš se mnou.
Víš, že Ježíš je s tebou i bez tohohle prcka.
Ano, vím.
Ale je to jen symbolická věc, která mě dělá opravdu šťastnou.
Páni.
Produkční: Ježíšek vám pomáhá zůstat v klidu?
Můžu s ním mluvit, když se naštvu.
Nezešílím a neřeknu: „Ty jeden...“
Ale řeknu: „Prosím, dej mi trochu trpělivosti,
prosím, dej mi klid,
prosím, pomoz mi dýchat.“
A někdy to zvládne.
Někdy prostě vyšílím.
Vážně šílíš.
- Já vím. - Potřebuješ dnes víc léků?
Myslím, že ano.
Páni.
Ahoj.
MĚSTO CALABASAS VÍTEJTE
SUCHÉ OČNÍ STÍNY
To bylo roztomilé, pamatuješ si to?
Jedna z mých oblíbených kolekcí.
- Rozkošné. - Ahoj.
- Ahoj, tady ho máme. - Ahoj.
- Jste tu obě. - Jde fešák.
- Jak se máte? - Chyběl jsi mi.
Vezmu si sluneční brýle.
- Jak se máš? - Jo.
Scott a Kylie se tu se mnou dnes sešli,
protože Kylie má doma velké problémy.
Posadíme se tady?
Můžeme se posadit tady,
ale když Kylie bude sedět moc dlouho na gauči, usne,
protože už několik dní nespala.
- Už několik dní nespíš? - Máme problém.
Mám problém.
- Jaký problém? - Má problém.
V mém domě straší.
- Ne. - Potřebuju tvou pomoc.
Mám doma ducha.
Vychází ven v noci,
potřebuju trochu pomoct.
Začalo to boucháním.
- Dobře. - Bouchání ve zdi.
Jak to zní? Jako hrnec a pánev?
- Nemůže to být rozbitá trubka? - Jako klepání na dveře?
Ne, je to jako...
- Sexuální? - Jako buben?
- Jako kdyby někdo spadl nebo tak. - Můj bože.
- Prostě bum! - Jo.
A pak se to děje náhodně.
Buď to v noci bouchá, nebo ne.
Jestli někdo pochopí, že ten duch má rozvrh, jsem to já.
Někdy na to máte chuť, a někdy ne.
Produkční: Pořád mluvíme o duchovi?
Nevím.
Asi obojí.
Neřešte to.
Když spím, probudím se a věci padají,
- v koupelně, ve skříni. - Co?
Ano. Nikdo u nás nemůže spát.
Kendall se snažila usnout. Odešla uprostřed noci.
- Protože slyšela zvuky? - Bylo to na ni příliš děsivé.
Produkční: Mluvíte s tím duchem?
Někdy se večer chystám do postele
a říkám si: „Dneska ne.“
Myslím, že chce upoutat mou pozornost, chce se bavit.
A já nejsem úplně pro.
Ahoj.
Můžeš spát v mém pokoji?
NA TELEFONU KENDALL
Ne. Co se děje?
Co jsi zažila u Kylie v domě?
U Kylie v domě stoprocentně straší.
Vejdu k ní do pokoje a mám husí kůži nebo mám pocit, že je někdo za mnou.
Nedokázala jsem to.
- Co? - Dobře. Děkuju.
Ariel u mě zkoušel spát. Když jsem se vzbudila, byl pryč.
Řekl: „Nemůžu tu být.“
- Ariel. - Ano, Ky Ky.
NA TELEFONU ARIEL TEJADA
Chtěla jsem jen, abys řekl, jaké to bylo, když jsi u mě spal.
Panebože.
Myslíš, jak jsem odešel ve tři,
protože mě děsilo, jak něco bouchalo ve stropě?
Říkal jsem si: „Tady nezůstanu.“ Napsal jsem Kylie: „Musím jít.“
Dobře. Ahoj.
Tak co uděláme?
Myslím, že bychom tam měli přespat a zbavit se toho ducha.
To je jako Krotitelé duchů.
- Přesně. - Seženeme výbavu.
- Kdo jsou krotitelé duchů? - Víš, co myslím?
„Kdo se bojí toho ducha?“
- Do toho, krotitelé duchů, nebo jak... - Krotitelé duchů.
Komu zavoláš? Co uděláš?
- Krotitelé duchů. - Přesně tak.
Komu zavoláš?
Ducháček.
Jak je?
Díky.
- Vzrušující. - Velmi.
Díky, že jsi přišla.
- To bych si nenechala ujít. - Jsem ráda, že jsme to vyřešili.
Bude to krátký, příjemný výlet.
Malika a já se připravujeme na cestu do Tennessee
za mým idolem Dolly Partonovou a já se hrozně těším.
Jsem nervózní.
Chci znít kompetentně a vědět, co dělám.
Pamatuj, že jsi kompetentní.
Ale jsou to nervy, chápeš?
Dělají s ní rozhovory pořád.
Je profík, ale ty jsi taky profík.
Myslím, že to bude skvělá konverzace.
Děsivé.
Jsem fakt nervózní.
Mé podcasty jsou obvykle velmi konverzační.
Nechci to pokazit,
protože jsem poctěná, že se s ní mohu setkat.
- Jedeme do Tennessee. - Jo.
Těším se. Vždycky jsem tam chtěla jet.
- Jak se vede? - Dobře. Jak se vede?
Trochu mě štve, že tu nebudu déle,
- protože chci vidět Tennessee. - Já vím.
- Jedeme do Tennessee. - Ano.
Projedeme to tam rychle a bude to skvělé.
Nechce se mi chodit večer ven
před velkým podcastem,
když se musím probudit za úsvitu.
Ale půjdu ven, protože když někam jdu,
mám svěží hlavu a dobrou energii.
Také myslím, že to bude fajn. Až budu venku, bude se mi to líbit.
- Jdeme na to. - Jdeme na to, zlato!
Co nejhoršího se může stát?
Nashville, už jdeme.
NASHVILLE, TENNESSEE
Nashville, Tennessee.
Hezká osvětlená ulice.
V Nashvillu to žije.
Fajn. Co je za den, pondělí? To jim přeju.
Broadway je jako na Vegas Stripu.
Je to super.
Jsme připravené, rozjedeme to.
Ale zase ne moc, protože brzy ráno mám práci.
Jsi moje oblíbenkyně!
Děkuju.
Jsem rozpolcená.
Umím být introvertní i extrovertní.
Jen tě chci pozdravit. Vítejte v Nashvillu!
Děkuji.
Záleží na tom, kde jsem, na náladě, na tom všem.
Miluju vás!
- To je ale vtipné. - Sakra.
Nechtěla bych spadnout do díry.
Mockrát děkuju.
Nemůžu si pomoct, ale chci zajít ještě do jedné hospody.
Všechno nejlepší!
Když jste v Římě...
Hraju to poprvé.
Když se trefím, musíš si dát drink.
Já to pít nebudu.
Tohle ne. Svůj vlastní drink.
Zaprvé, pivo nepiju.
Učila jsem se doma. Nechodila jsem na vysokou.
Nic z toho jsem nezažila.
Co to se mnou je?
Ale tohle je zábavná hra.
Musíme si to s dětmi zahrát s džusem.
Líbilo by se jim to.
To se může, ne?
Jezdí na býkovi.
Cože?
Ne.
Ano!
Do toho, Maliko!
Na Malice je nejlepší, že je ochotná zkusit vše.
Žij svůj nejlepší život!
Já nepůjdu.
Ne.
Vedla sis moc dobře.
Díky. Neumřela jsem.
- Ani náhodou. - Co se stalo s „Když jsi v Římě...“?
Římané také nedělali vše.
Chceš jít za bar?
Půjdu za bar.
- Jdeme za bar. - Jdeme.
Dá si někdo drink?
Do toho!
Je to energie Kendall Jennerové, nalévat všem panáky tequily.
Pojďme.
- Počkat, musíme kasírovat? - Ano.
Počkej, musím kasírovat.
Nemůžu dostat padáka.
Jo! Na zdraví!
Kdo to platí?
Dnešek byl zábavný.
Myslím, že to je všechno. Myslím, že to je vše, co mám.
Je to těžký.
Jsem na sebe hrdá, kde jsem teď ve svém životě,
protože jsem tvrdě pracovala, abych získala zpět to světlo,
které bylo dávno pohaslé.
- Vypadáš nádherně. - Děkuju.
Pořád na tom pracuju.
Rozhodně to není všechno,
ale jsem na sebe hrdá za to, jak daleko jsem došla.
Zítra budu v pohodě.
Myslím, že mám jednu šanci, ale nevím.
- Khloé, miluju tě. - Já tebe taky.
LOS ANGELES, KALIFORNIE
Pořád se snažíme pomoct s úklidem v Palisades.
Proto se dnes s Kim setkáme
s Erin Brockovichovou, na což se moc těšíme,
protože to je přesně její práce.
Jsme moc rádi, že nám pomůže.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak se vede? - Dobře. Jak se vede?
ERIN BROCKOVICHOVÁ ENVIROMENTÁLNÍ AKTIVISTKA
Počkat, nežijete...
- přímo tady? - Bydlím v Agoura Hills.
- Dobře. - Jo, jsem tu už 27 let.
Přistěhovala jsem se sem ještě před tím filmem.
- Vážně? - Jo.
Samozřejmě známe Erin Brockovichovou z filmu
„JULIA ROBERTSOVÁ JAKO ERIN BROCKOVICHOVÁ.“
Ale spojily jsme se s ní přes matky z Calabasasu,
které u ní zaklepaly na dveře a požádaly ji o pomoc.
- Šla jsem protestovat s matkami. - Jo.
Vždycky jsou to mámy.
- Mámy. - Jo.
- Fandím mámám. - Rozhodně.
- Ahoj. - Ahoj.
- Jak se vede?
Dobře. Jak se vede? Těší mě.
- Těší mě. - Jsem Erin.
- Těší mě. - Jsem Kim.
Za deset dní mám advokátskou zkoušku,
ale moje komunita pro mě moc znamená.
- Hele, Erin přinesla svou knihu. - Ano.
- Musela jsem. - Superman nepřijde.
Možnost, že všechny trosky z požárů
v Palisades a Malibu míří
na naši skládku v Calabasasu,
a my nejsme připraveni na tento toxický odpad,
je obrovský problém.
Není nikdo lepší, s kým to probrat, než Erin Brockovichová.
Za 30 let jsem viděla vše a přišla jsem na to.
Nikdo nás nezachrání.
- Tak to je. - Jo, musíme to udělat samy.
- Mluvily jsme o těch mámách. - Jo, o mámách.
- S nimi to začne. - Jo.
Vždycky říkám: „Když chceš něco udělat, požádej mámu.“
Mámy to vždy vymyslí.
Uděláme cokoliv, když je to potřeba pro děti.
Myslím, že matkám záleží nejvíc na záchraně jejich dětí.
Rozhodně se obávají o jejich zdraví a bezpečí.
V 60. a 70. letech
tu byla skládka s tekutým nebezpečným odpadem.
- Páni. - Nahoře mají nádrže
s 500letou izolací.
Váš starosta dostal o té skládce zprávu.
V té zprávě se píše, že ze skládky prosakuje voda.
Někde v izolaci je trhlina.
To, že je v izolaci díra,
je přesně to, co si myslely všechny matky.
Instinkty jim říkaly: „Tohle není správné.“
Říkám si: „Jaký je další krok?“
Já bych chtěla potvrzenou odpověď
o toxických troskách, které netestují.
Někdo se na to musí podívat hlouběji,
než trosky pustíte dovnitř.
Všechny ty chemikálie v troskách
jsou pravděpodobně toxické a měly by se otestovat.
Jak byste postupovala?
Musíte spolupracovat s místní vládou
na záležitostech, které se vás týkají.
To mě přivádí zpět k mé práci v Hinkley.
Státní agentury jako první zaznamenaly vysoké hodnoty,
ale přesto nebyly nahlášeny.
Upřímně, tohle je ta nejsmutnější věc v mém životě.
Proto mě nikdo nezve na večírky,
protože vždycky někdo přinese špatné zprávy o tom, co se opravdu děje.
Pozveme vás na večírek.
Jste zvaná na večírek Kardashianových.
- Díky. - Pořádáme nejlepší večírky.
To je dobře.
Musí z vás mít strach, když přijdete do města.
- Štvu je. - Když se objevíte, musí být...
Myslím, že je štvu víc než cokoli jiného. „Dostaňte ji odsud.“
Můj bože.
Pojďme někoho naštvat.
To je moje práce. Moje zábava.
Jo.
Jsem ráda otravná, když je to pro dobrou věc.
Musíme dělat, co je třeba.
Takže pokud ty dveře rozbijeme otravováním,
tak budeme otravovat, jak to jde.
- Zůstaneme v kontaktu. - Výborně.
Změníme zákony.
Už čtyři roky jsem si nedala botox na...
- Proč tě to napadlo při pohledu na mě? - Na otevření třetího oka.
Ne, říkám,
- na otevření třetího oka. - Řekla jsi to, když jsi zírala na mě.
Říkala jsem si: „Kam tím míříš? Byla jsem před dvěma dny.
- Před dvěma dny. - Udržuje mi otevřené třetí oko.
Dobře. To je dobře.
- Moje intuice. - Moje je zavřené.
Používám na to jinou část mozku.
- A naprosto mi to vyhovuje. - Dobře.
NASHVILLE, TENNESSEE
- Jak se máme? - Dobře. Jsem tak unavená.
- Jak se máš? - Já taky. Mám trochu kocovinu.
- Vážně? - Ale těším se.
Khloé?
- Nesu květiny. - Děkuji.
Dnes je velký den.
Vím, že Dolly miluje květiny a motýly,
tak jsem pro ni koupila krásné květiny,
které jsem objednala několik dní předem.
Nejsou ve váze. Jsou obalené krásnou stuhou.
Hotovo, perfektní. Tak to má být.
Někdo má kovbojský klobouk.
NA TELEFONU KRIS
Jsem jí posedlá a moc se na to za tebe těším.
Díky, mami.
Projdu si ještě pár otázek a tak.
Máš něco, na co se jí můžeš zeptat,
na co se jí nikdo nikdy neptá?
Nevím, na co se jí nikdo nikdy neptá, takže se prostě budu snažit.
Myslíš, že řídí auto?
Jí cukr? Jaký je její oblíbený dezert?
Máma mi moc nepomáhá.
Na to bych se nikdy neptala.
Pozdravuj ji ode mě,
a že jsem její velká fanynka a že se mi líbí její outfity.
- Dobře, řeknu jí to. - Dobře. Užij si to.
Je to životní příležitost.
Dobře. Ahoj.
- Ahoj. - Můj bože.
Dobře.
- Ty kytky pojedou také? - Půjdou do auta.
OCHRANKA
Vezmu je jinam.
Až tam dorazíme, ten kyblík brát nebudu.
- Je to... - Vyndáme to.
- Ano. - Pro jistotu mám ručník.
Výborně. Děkuju.
Dobře, jdeme na to.
Jdeme, holka.
- Je den Dolly. - Je den Dolly.
Bomba.
DOLLY PARTONOVÁ VYPRAVĚČKA PÍSNÍ
- Mám vzít ty květiny? - Ano, prosím.
Strhli všechen papír.
Ne.
Myslím, že ten papír tam měl zůstat.
Ne.
Bože.
Jo, protože na tom papíru je mašle.
Ten papír byl součástí...
- Omlouvám se. - To je v pořádku.
Je to celé mokré, takže...
Teď se to vše rozpadá.
Co budeme dělat?
Nevím, co se stalo vzadu v autě,
ale rozbalil všechny dlouhé růže.
Co budu dělat? Dám jí růže zvlášť?
Vyšiluju, protože jsem si říkala: „Ta stuha měla na sobě motýly.“
- Tohle je tady připevněné. - Tohle je připojené. Patří to takhle.
Myslím, že by mohlo.
- Pak můžeme nahoru. - Nevím, jestli je to ještě hezké.
Možná jí to dej potom. Nebo jí to chceš dát teď?
Chtěla jsem vejít s květinami, ale takhle jí to dát nemůžu.
- Nemusely být ve vodě. - Já vím.
- To jsou muži. - Takový vůl.
Takhle jsem nechtěla začít den s Dolly.
Opravdu ne.
Produkční: Zkoušky jsou příští týden, že?
Za devět dní.
Probudila jsem se a tři hodiny dělala cvičný test.
Mám pocit, že to musím vzdát.
Vím to.
Včera jsem dělala test tři hodiny.
Narazila jsem na zeď.
Budu brečet, protože je to sakra vyčerpávající.
Vyhodila jsem si záda a pokaždé...
Pokaždé, když myslím, že udělám další krok,
něco mě stáhne zpátky, jako kdyby...
Pořád narážím na překážky a je to jako...
Nejsem holka, co by se litovala.
Ale včera večer jsem si říkala: „Proč se to sakra děje?“
Sotva můžu chodit, sotva můžu sedět.
Nevím, proč mám pořád problémy se zády.
Je to fakt blbý. Nebudu moct sedět na židli.
Říká se, že před advokátskou zkouškou se každý zhroutí,
a já myslela, že se mi to nestane, protože já taková nejsem,
ale...
Už to chápu.
Dobře.
Je toho opravdu hodně. Teď už to opravdu chápu.
Netušila jsem, že mě to tak dostane.
Hroutím se.
Jsem v šoku, že se hroutím,
protože myslím, že jsem silná.
Nevím, jak si nacpat do hlavy víc informací.
Je to naprostá...
Produkční: Nevěděla jsem, že byste něco takového chtěla.
Jo.
Ne, opravdu to chci.
Když neprojdu, asi bych to nezkoušela znovu.
Několik let bych na to neměla čas,
a pak budu starší a kapacita mého mozku bude jiná.
Myslím, že na zkoušky nejsem úplně dobrá.
Vědomí, že přes šest let mého života, co jsem studovala,
vyvrcholí v této jedné zkoušce, je ten nejděsivější pocit.
Dobře,
s tím jsem skončila.
Někdy mám pocit: „Jsem připravená,“
a jindy zase: „Dneska ten test nezvládnu.“
Musím do toho prostě jít, protože jsem připravená.
Dělám na tom už tak dlouho, chápete?
Musím do toho jít sebevědomě.
Musím, je to za devět dní.
NASHVILLE, TENNESSEE
- Takže se toho zbavíme? - Ano.
Díky.
Panebože, to je roztomilé, to je tak milé.
To je True a Dream.
Panebože, to je roztomilé.
Musím nechat ty květiny spravit.
Jsem jako...
Vím, že to pro tebe zařídí.
Podívám se na to.
Je mi líto, že jsem tu s prázdnýma rukama, ale...
Produkční: Nebudeš.
Co pro mě Dolly připravila?
Samé dárky.
Já mám jen kufr plný holých růží,
jedna přes druhou.
Něco se vždycky pokazí.
Ale to znamená, že všechno ostatní bude skvělé.
Má štěstí, že tu není Kris Jennerová, protože já na něj křičím.
Kdyby tu byla máma, ten chudák by měl hlavu na kůlu,
jako v Pánovi much, jen by čekal na pláži.
Máma by mu za dvě vteřiny dala gilotinu.
- Jdi pro ně. - Děkuju.
Ale tohle je můj první víkend s Franyem, mou ochrankou.
Je mu to moc líto, a mně je moc líto, že vyšiluju kvůli květinám.
Ale je to Dolly Partonová.
Taky musím mít na paměti, že muži, hlavně heterosexuálové,
asi nevědí, že ta stuha drží květiny pohromadě.
Ale to se stává.
Odpustila jsem mnohem horší věci.
Energie Dolly je se mnou, všechno se vyřeší a je to v pořádku.
Skvělá scéna. Ahoj, lidi.
Přivedu paní Dolly.
- Samozřejmě. - Pak půjdeme na věc.
Je to šílené, ale ještě před rokem
jsem tenhle podcast neměla.
Je neskutečné být teď v Tennessee s Dolly Partonovou
a chystat se na rozhovor s ní.
Je to dost šílené.
A ano, mami, měla jsi pravdu.
Pojď dál, Dolly.
- Ahojky. - Ahoj.
Ahoj, lidi.
Je tu kovbojka Khloé.
Vzala jsem to od podlahy.
Dolly vypadá báječně.
Je báječná.
Vyzařuje z ní aura lásky a štěstí.
- Jak se máte? - Ráda vás vidím.
- Vypadáte nádherně. - Díky.
Těšila jsem se na to.
Já jsem se na to těšila roky.
Na naše setkání. Ještě než jsem měla podcast.
Díky za pozvání.
Jsem velmi poctěna.
Chci si promluvit o všech vašich obchodních aktivitách
a o tom, jaká jste chytrá žena.
Jediné, co ještě neprodávám, jsou paruky,
a to je ta nejočividnější věc na světě.
Myslela jsem, že bych s tím měla úspěch.
Cože? Chceš prodávat paruky?
Máma to zařídí za dvě vteřiny.
Holka, zavolej mi. Postarám se o tebe.
Víme, jak založit značku. Jdeme na to, Dolly.
Jak víte, na své čtyřicáté narozeniny jsem dělala KhloéWood.
Panebože!
- Na počest Dollywoodu. - Já vím, mám všechny fotky.
Všichni mi ukazovali, co děláte.
Byla jsem moc poctěná a polichocená
a přišlo mi to skvělé.
Když Dolly řekla, jak moc se jí ta párty líbila
a jak to vypadalo zábavně, říkala jsem si: „Ještě, žes tam nebyla.“
Protože jsem byla hrozně opilá.
Nemohla bych být opilá před Dolly, to je šílené.
Takže to dopadlo dobře.
Vždycky jste kráčela na hraně.
Jste hluboce duchovní, ale také velmi zemitá
pekelně vtipná a bombastická,
ať už to byly ozdobné kamínky, líčení,
poprsí, vlasy a tak dále.
Bylo to vždy úmyslné?
Jsem trochu nervózní.
Vždycky mám pocit, že říkám něco špatně.
Tak jsem se trochu zamyslela.
Můj vzhled
pochází z představy
venkovské dívky o půvabu.
Neměli jsme nic a já nebyla přirozená kráska
jako jste vy.
Je to vše umělé.
Hlavně jsem chtěla být hezká.
Vymyslela jsem svůj vzhled podle Frederick's z Hollywood katalogu,
který měla jedna z mých tet, a musel být schovaný pod matrací,
jako kdyby to byl časopis Playboy.
- Jasně. - Proto věřím, že všichni
by se měli oblékat podle toho, jak se cítí.
To je krásná věc a krásná lekce pro mě.
Zbožňuji Dolly z mnoha důvodů, ale můj oblíbený důvod je ten,
že Dolly vždycky dělala to, co chtěla.
Chtěla nějak vypadat, nějak se oblékat
a líčit se a česat určitým způsobem.
Nikdy se za to neomlouvala a nevysvětlovala to.
Lidé do mě často ryli,
a ne vždy jsem se držela svého a řekla,
že si to budu dělat po svém.
Někdy jsem se to musela naučit tvrdě.
Ale Dolly vždy dělala to, co ji dělá šťastnou,
a vypadala tak, jak se jí líbilo.
A vidíte, kam ji to dovedlo.
Dovedlo ji to k velmi dlouhé, krásné, požehnané kariéře.
Jak praktikujete sebelásku a soucitnost, když jste mimo pódium?
Prostě se mám radši než kohokoliv jiného.
Chápete?
Cítím se se sebou dobře.
Jsem spokojená s tím, kdo jsem. A s mým spojením s Bohem.
Nejsem z těch lidí,
kteří kolem sebe musí pořád někoho mít.
Vlastně se mi to nelíbí.
- Jsem stejná. - Musím být na veřejnosti,
ale potřebuji hodně soukromí,
a můj manžel byl také takový.
Tak to mezi námi bylo.
Velmi jsme se k sobě hodili, protože byl samotář.
Mohli jsme být celý den doma a skoro nepromluvit,
nebo jsme si mohli povídat celé odpoledne.
Myslím, že existují určité osobnosti,
které se k sobě hodí.
Byli jsme spolu 61 let.
Ale byl samotář. Nechtěl kolem sebe hromadu lidí.
Nikdy v životě nedělal rozhovor.
Ve skutečnosti byl víc na zahradě na traktoru
a fanoušci se chodili podívat na náš dům
a pak se ptali: „Vy jste manžel Dolly Partonové?“
Řekl ji: „Vypadám jako manžel Dolly Partonové?“
Skvěle jsme si rozuměli.
Dollyin manžel zemřel asi před dvěma měsíci
a mě požádali, abych o něm nemluvila.
Samozřejmě bych to neudělala.
Nepřísluší mi to. Respektuji to.
Ale když Dolly začala o manželovi mluvit...
Jsem poctěna, když se mi lidé otevřou,
a tohle je ta chvíle, cítím se poctěna,
že se se mnou rozhodla sdílet tento příběh.
Děkuji mnohokrát,
- že jste mě pustila dovnitř. - Já děkuju.
Tohle byl můj sen a jsem moc vděčná a šťastná.
Děkuju vám za to.
Děkuji, že jste má fanynka.
Bylo to tak neskutečné a skoro jako sen.
Dolly je přesně taková, jaká jsem doufala
a představovala si, že bude.
Dobře, tady. Jedna, dva.
Prý se nemáte setkat se svými idoly,
a já s tím prohlášením souhlasím.
Ale Dolly je skvělá, setkejte se s ní a milujte ji,
protože stojí za všechnu lásku.
Je dokonalá.
Ale je tu ještě jedna věc.
Přinesla jsem vám květiny.
Ty tedy jsou.
- Nádhera. - Váš oblíbený motýl.
Miluju pastelové barvy.
- Nádhera. - Dejte je kamkoliv.
Potřebují vlastní židli.
- Potřebují. - Jako ve filmu
Od devíti do pěti, kde měl klobouk vlastní skříňku.
- Mé květiny potřebují zvláštní skříňku. - Ano.
- Budou tady. - Děkuji.
S květinami to vyšlo, jsou perfektní.
Franyo to přežije.
Dolly nemá tušení, že jsem řešila květinovou krizi.
Moje máma, všichni mi závidí,
- ale brzy se vrátíme... - Zdravím všechny.
...a pojedeme do Dollywoodu.
Znala jsem vašeho tátu.
- Jo. - Potkala jsem vašeho tátu.
Neznala jsem ho,
ale potkala jsem ho.
- Kdy? - Bylo to... V LA.
- Dobře. - Žila jsem tam dlouho.
Párkrát jsme ho viděli, protože...
A když jsme začali sledovat váš pořad, vzpomněla jsem si...
To mi přijde super.
Je to hrozně zvláštní.
Táta je mrtvý už... To jsem chtěla říct.
Ale přišlo mi to super.
- Počkejte. - Nemyslete na to.
Můj...
Můj táta je mrtvý asi 22 let.
A když najdu lidi, kteří mají příběhy o tátovi,
které jsem nikdy předtím neslyšela, přijde mi to výjimečné,
vážím si jich a pamatuji si je.
Jsou jako malé drahokamy, které si budu navždy cenit.
Pro někoho, jako je Dolly, to možná není nic.
Ale pro mě je to ten nejvýjimečnější příběh.
Děkuji.
- Fajn. - Bylo to tak...
- Jo. - ...potěšení a čest.
Posledních 24 hodin v Nashvillu byl doslova sen.
Čtyřicítka je epická.
Kdo se bojí dožít 40, nebojte se.
Já ke 40 spěchala,
a teď si to vychutnávám, protože se mi to líbí.
- Super. - Jo, paráda.
Jo!
Takže ti musíme najít venkovskýho kluka, co seká trávník na traktoru.
- Jo, který nechce, aby ho lidé viděli. - Jo.
LOS ANGELES, KALIFORNIE
DŮM KYLIE
Produkční: Jaký je plán na večer?
Přijede Scott.
Bude tu Khloé. Bude tu máma.
Všichni tu přespí,
protože si myslím, že mi musí věřit,
a chci, aby zažili tu atmosféru.
Slyšíte to?
Bude to trochu strašidelné
Jo, trochu strašidelné
Štáb nainstaloval noční kamery,
aby to mohli sledovat přes noc.
Ukáže se, jestli něco uslyšíme či uvidíme.
Nikdy jsem nic neviděla, ale co kdyby.
Tak jdeme na to, týme.
Ahoj.
Jsem tady.
- Ahoj. - Noc krotitelů duchů.
Díky, že jste přišli.
- Nenechala bych si to ujít ani za nic. - Vážně?
Už nechceš, abych spala u tebe?
Jsem ráda, když u mě spíš,
ale chci, aby ses tu cítila dobře. Je tu úžasná energie.
- Tady dole je to skvělé. - Je to skvělý pocit.
Jsi připravená?
- Ano, je to vyčerpávající. - Stává se to každou noc?
Teď ano. Předtím byla jednou noc duchů,
a pak zase ne.
Párkrát jsem musela spát tady dole,
od doby, co jsme spolu mluvili,
a spala jsem v pokoji Stormyho, což bylo skvělé. Žádné zvuky.
Cítím se dobře.
Spím v dětské posteli vedle svého sedmiletého syna.
Není to nejpohodlnější.
Odstup, Satane.
Ve jménu Ježíše Krista.
Panebože!
Jsme dvojčata.
Měly jste mi to říct.
Je dobře, že jste sladěné,
protože jste mé krotitelky duchů.
My jsme krotitelky duchů.
Jaká byla Dolly?
- Jak bylo v Nashvillu? - Bylo to báječné.
- Bylo to skvělé. - Tak co? Byla úžasná?
Je skvělá. Je úžasná.
Musíte se naladit.
Dobře. Fajn.
Mám úžasný týden, právě jsem se vrátila do města.
A hned jdu krotit duchy.
To je něco, co miluju.
Krocení duchů, zlato.
- Na zdraví duchovi. - Na zdraví.
- Jak se jmenuje? - Nemá jméno.
Zatím ne.
- Hej! - Jak se máš?
Jsem připravený zkrotit pár duchů. Mám noční kameru.
- Mám všechno. - Panebože.
- To je Louis Vuitton? - Jsem ráda, že tu jsi.
Co tam máš?
Co tam mám? Co tam nemám?
- Ahoj, Clovertone. - Páni. Jsi nažhavenej.
Páni, válíš se tu jako...
Noční kamera pro všechny.
- To miluju. - Páni.
Když na nás zaklepe,
tak po něm skočíme.
- Ano, Scotte. Děkuju. - Žádný problém.
To je detektor?
Indikuje to intergalaktický život.
- Cože? - Jo.
Pokud sem přijdou neživí, tohle je zachytí.
Intergalaktické.
- A máš sluchátka. - Co je to?
- Jo - Co to sakra je?
Tímhle uslyšíme mrtvé.
- Ahoj, lidi, co se to tam děje? - Panebože.
Je to dobré, že?
Jak se sakra máš?
To je...
Scott přinesl kvalitní vybavení.
Připadám si jako opravdová krotitelka duchů.
Jdeme. Myslím, že je čas.
Teď, když mám noční kameru a intergalaktické pasti,
je čas nakopat těm duchům zadek.
Dobře, pojďte se mnou, lidi. Nemůžu jít sama.
Nikdy tu nemůžu být sama.
Tady.
- Je to trochu strašidelné. - To dělá pořád.
- Ne. - Přísahám.
Tohle dělá moje světlo.
Takhle se mnou komunikují.
Takhle je to vždycky. Vidíte, jak jsou šílení.
- Co jsou zač? - Hele.
- Už si jde pro tebe. - V pořádku.
Sakra.
Tenhle jde rychleji.
Důkaz, že je ve zdech.
- Tenhle jde rychleji. - Myslíš, že jde sem?
Myslíš, že je tady? Myslíš...
Teď mě napadá, jestli mě ten duch nesleduje? Bezva,
klid.
Je to něco osobního?
Tenhle je rychlejší. Nežertuju.
- Myslíš, že tam je? - Tenhle se zastavil.
Ovládáte to?
Ne, Khloé, takhle je to vždycky. Tohle se stává vždycky.
Protože něco říká.
Když tomu rozumíš.
Jasně, jako morseovka.
Říká ano, máš pravdu.
Ne, šílí to.
- Já vím. - Pak zpomalil.
To světlo odpovídalo.
Kéž bych tak rozuměla řeči světla.
Něco to znamená.
Říkám vám, že jednoho dne to rozluštím,
ale musím to naučit své děti
než odsud odejdu, abych s nimi pak mohla mluvit
řečí světla.
Řeknu jim: „Když bliknu třikrát,
znamená to, že vás mám ráda a chybíte mi.“
Když bliknu 12krát, znamená to...
že máte zaracha.
Kris ze záhrobí: Máš zaracha, Kylie!
Budu je řídit...
ze záhrobí. Bože.
Je to komunikace.
Tak co budeme dělat?
Máme potíže.
DŮM KYLIE
Chcete ležet v mé posteli?
Všichni zhasneme světla a uvidíme, jestli uslyšíme zvuky?
Lehneme si spolu do postele a prozkoumáme to.
Panebože.
Dobře, teď poslouchám. Jsem nervózní.
Ten duch musí pryč,
protože je to agresivní duch.
Jako by říkal: „Jsem tady.“
Ne.
Myslím, že musíme zhasnout.
Dobře, je tu trochu teplo.
Je to jako Blair Witch.
To je nahrávání.
Vypadáš divně.
Musíme přijít na to, jestli je to pravda.
Ten duch je určitě tady.
Zavoláme MJ?
Ano.
- MJ je noční sova. - Volej.
- MJ vypráví nejlepší příběhy. - Musíme jí zavolat.
Haló?
- Ahoj. - Ahoj, MJ.
MJ, viděla jsi někdy ducha?
Cítila jsem ducha.
Kylie ho slyšela.
Já viděla světlo okolo dětí,
mám to ještě na videu v mobilu.
- To bylo šílený. - To bylo šílený.
MONITOR V POKOJI TRUE
True pak viděla Tristanovu mámu.
Co ti Tatum řekl o tvém tátovi?
- Tatum řekl: „Chci zavolat zlato.“ - Počkej, vydrž.
Tatum ti říká zlato?
Tatum jí říká zlato a nikdo mu to nikdy neřekl.
- Tak mi říkával Robert. - To je roztomilé.
Já... to byla moje další otázka.
- Tak ti říkal Robert? - Jo.
- Vážně? - Takže řekl...
Řekl: „Chci zavolat zlato.“
Zavolám zlato.
Zlato!
Zlato! Zlato!
- A já... - A on řekl „zlato“
a řekl mi celý příběh.
Mimochodem, ani jsem nevěděla, že ví, že měl dědu.
Řekla jsem si, dobře.
Popsal ho a řekl, že je opravdu vtipný
a že pláče.
A já na to: „Tvůj děda plakal? Proč plakal?
A Tatum povídá: „Protože tě má rád.“
- Řekl to. Byla jsem tam. - Řekl mi to do očí.
Tříletý kluk vám vypráví o svých rozhovorech s dědou,
kterého nikdy nepotkal.
Je to neuvěřitelné.
Někdy přeje dědovi dobrou noc.
Jako by byl přímo v pokoji, jako by ho viděl.
ale nikdo jiný ho nevidí.
Je to zajímavé, že?
Produkční: Páni.
- Mám pocit, že to všechno je... - To všechno jsou znamení.
- Znamení. - V životě nejsou náhody.
Zármutek, který cítíte, když o někoho přijdete,
je jako obrovská přílivová vlna,
někdy jako šplouchnutí.
A někdy je to tsunami.
Ale když hledáte znamení, nikdy nevíte, co najdete.
Jako s Ježíšem, mým přítelem, který právě zemřel...
Kim mi před pár dny volala a řekla, že za ní ve snu přišel Ježíš a řekl:
„Prosím, řekni Kylie, že ji mám rád.“
Jo.
Kylie nedávno přišla o jednoho z nejbližších přátel.
Zemřel náhle, a občas se jí zjevuje.
Podle mě je to výjimečné.
Myslím, že je krásné, když vás lidé, kteří odešli,
chtějí ujistit a říct vám, že jsou v pořádku.
Někdy žárlím na některé své sestry,
protože mají sny o tátovi.
Já už roky ne.
Ale jsem tomu otevřená.
Chtěla bych dostávat vzkazy, ale nedostávám je.
Každý je jiný.
Ale myslím, že je krásné, když k vám vesmír hovoří.
Milujeme tě, MJ.
- Miluju tě, MJ. - Miluju tě, MJ.
- Dobře. Miluju vás. - Miluju tě.
- Ahoj. - Ahoj.
Je to jasné.
- Co to sakra bylo? - Co to bylo?
To je vtip, ne?
To byl vtip.
Děláte si z nás srandu?
Kdo to udělal?
Sklapněte.
- To jsi byla ty. - Co je dole?
Jak jsem to mohla udělat?
Scott má pravdu, přísahám.
- Rozhodně něco slyším. - Ale je to tak.
Nejsme blázni.
Nejsme... Ticho.
Nejsme šílení.
Všichni ležíme v posteli na přespávačce
a čekáme, až se objeví duchové...
- No tak. - ...a budou klepat na zdi.
- Něco ti řeknu... - Co to sakra znamená, že nejsme šílení?
Mám s sebou špionážní dalekohled.
Modlím se, aby se objevil duch.
Tohle je u nás normální.
Očividně se moc dívám na Dateline.
Co můžeme dělat?
- Sakra! - Bože, jsou to zvířata.
Jsem vítěz.
Dobře, poslouchej, ty opilá...
- Panebože. - Jsou šílený.
Jsou mimo.
Jsi můj duch, že?
Duch se dnes neukázal.
Ale udělal pro nás to, že nás všechny spojil.
Vím, že jsi pryč.
Ale díky za ten dárek na rozloučenou.
- Mami. - Kylie, já tě nepraštím.
Tahle noc se rozhodně blížila starým časům, jak jen to jde.
To mi připomíná, že to musíme dělat častěji.
Myslím, že spolu musíme spát každou noc.
- Dobře. - Scotte, běž spát.
Scotte, vypni to.
Je na Pornhubu.
Porhub.
Počkat, co je Pornhub?
- Snad ne... - Pornostránky.
Děláš živý přenos.
Panebože, mohlo by to vydělat peníze?
Panebože, děláš si srandu?
Co to bylo?
To je Brittany.
Příště v poslední řadě The Kardashians uvidíte...
VZPAMATUJ SE
Tak jo, začneme.
Je to dvacetiminutová konverzace před 200 hosty.
Panel.
- Překvapení! - Nikdo mi nic neřekl.
Je to jako naše svatba!
Co se stane?
Není to Hra na oliheň.
Přišel čas. Těšíš se, že jdu na test?
Dnes je ten den. Je to tady. Skoro jsem nespala.
- Panebože, jak to šlo? - Došel mi čas.
Ale ne.
Mám pocit, že jsi na mě víc naštvaná než na ostatní.
Nevím, co jsem Kourtney udělala.
Jen potřebuju vytěsnit tu energii.
Zablokovala jsem ji. Ještě jsem nikoho nezablokovala.
Všichni cítíme, že nás nenávidíš
a že nechceš být součástí našich životů.
V minulosti to bylo opravdu těžké, tolik let.
Kdo chce Ježíška? Hlaste se.
- Vidíš? - Jo.
Dobře.
Nadšení pro Ježíška.
Bůh vám žehnej, přátelé.
Já chci Ježíška.
Jsou tu pro tebe, zlato.
Dej mi Ježíška.
Pošlete si je, můžete si je vzít.
- Roztomilé. - Štáb: Vezmu si Ježíška.
Mám jich spoustu.
Každý potřebuje malého... Dejte si ho do auta.
Nechám si to patentovat.
Chce si patentovat Ježíše.
Poslouchejte, Bůh se dívá.
Věřte mi.
Prostě mi věřte.
České titulky Tereza Wong