DETTA HAR HÄNT
Detta har hänt...
Detta är mitt Dolly Parton-förkläde.
Ni vet att jag älskar Dolly Parton.
Det är mitt podcast-mål.
Så du måste manifestera dig.
Skydda Calabasas!
Idag är det en protest vid Calabasas soptipp.
Det gör mig faktiskt förbannad att se lastbilarna.
De här mammorna kommer inte att sluta. Man bråkar inte med mammor.
- Jag gjorde det! - Ja!
Jag tog juridikexamen.
Vidare till nästa.
Vidare till advokatprovet
jag borde ha ägnat mer tid åt det.
- Jag måste gå snart. - Tack. Ja.
Hon sa: "Får jag gå?"
- Gud välsigne henne. - Gud välsigne henne.
KRIS HEM
Hallå.
Hej, Bridgette.
Hur mår du?
Min blixt är på.
Oj, detta är 40.
Oj.
Mamma.
Jag är så uppspelt, och jag kan nästan inte tro det.
Men imorgon flyger jag till Tennessee för att träffa Dolly Parton.
Hallå?
Inte bara träffa henne, hon ska vara i min podcast.
Så idag ska jag gå till min mammas hus
för hon har den perfekta outfiten för mötet med Dolly.
Berätta om Dolly.
Hon är en sån ikon.
- Älskar henne. - Inspiration.
Jag älskar det. Så glad för din skull.
Kan inte fatta att hon sa ja, det är enormt.
Och den här podcasten är en så stor grej.
Och jag är så tacksam och så hedrad.
Men vad fan har man på sig?
Jag har valt ut allt.
- Okej, låt mig visa dig. - Okej.
Mina barn retar mig för att jag hamstrar.
Men hallå.
Gissa vem som har en fin vintageoutfit för att jag hamstrade?
Titta på den här outfiten.
- Jag bar den för... - Så söt.
...ett möte med president Reagan.
Prova jackan och säg att det inte är Dolly Parton.
- Titta. - Så söt.
Ha den där med en liten T-shirt.
För det första, det är säkert 40 grader i Tennessee,
och det är lite mycket kostym för det här tillfället.
Varsågod.
Titta där.
Sitter perfekt.
Jag kan inte att sitta.
Tja.
Gulligt att du fortfarande har den här.
Min mammas outfit passar inte för den här podcasten,
jag ska hitta bästa klädseln.
Jag träffade henne en gång i Kathie Lee Giffords hus.
Jag är nervös men uppspelt.
- Ja. - Malika följer med.
Jag är mer nervös för att verka respektfull.
Jag skulle aldrig avsiktligt vara respektlös eller fräck
men jag är en övertänkare.
- Ses sen. - Är det här små Jesusar?
Ja.
Ja. Jag lägger dem i mina väskor.
Hej, Khloé.
- Mamma. - Vill du ha en till väskan?
Hur kan du säga nej till Jesus?
Kan inte neka Jesus.
Jag har dem överallt.
Det här är Jesusbarnet med röd mantel och svart.
Jag har hundratals av dem för jag lägger dem varje gång jag packar väskan.
Eller så har jag dem i en ficka så att Jesus är med mig.
Du vet att Jesus är med dig utan den här.
Det gör jag.
Men det här är bara en liten symbolisk sak som gör mig glad.
Wow.
Producent: Lilla Jesus, hjälper han dig på din resa för att hålla dig zen?
Jag kan prata med honom när jag blir jättearg.
Jag blir inte galen och säger: "Lyssna, din..."
Men jag säger: "Snälla ge mig lite tålamod",
snälla, låt mig lugna mig,
snälla, hjälp mig att andas."
Och ibland hjälper han.
Vissa dagar tappar jag det.
Du tappar det ju.
- Jag vet. - Har du fått din medicin?
Jag tror det.
Oj.
Hej.
Så gulligt. Minns du?
En av mina favoritsamlingar.
- Så söt. - Hej.
- Där är han. - Hej.
- Ni är här båda. - Full fart.
- Hur mår ni? - Jag har saknat dig.
Jag ska ha solglasögon.
Hur mår du?
Scott och Kylie möter mig här idag
för Kylie har stora problem hemma.
Sitter vi här?
Vi kan sitta här borta,
men fröken Kylie, om hon sitter på soffan för länge, somnar hon
för hon har inte sovit på flera dagar.
- Har du inte sovit? - Vi har ett problem.
Jag har ett problem.
- Vad är situationen? - Ja.
Mitt hus är jättehemsökt.
- Nej. - Och jag behöver din hjälp.
Så jag har ett spöke.
Han kommer fram på natten
och jag behöver lite hjälp.
Det började med dunsar.
- Okej. - Dunsar i väggarna.
Hur låter de? Som en gryta och en panna?
- Ett trasigt rör? - Som att knacka på en dörr?
Nej, det är som...
- Sexuellt? - Som en trumma?
- Det är som om någon föll eller nåt. - Herregud.
- Som pang! - Ja.
Och sen händer det slumpmässigt.
Det är antingen en dunkkväll eller inte.
Om nån fattar att spöket har ett schema, är det jag.
Vissa nätter är man på humör att dunka och ibland inte.
Producent: Är detta fråga om ett spöke?
Jag vet inte.
Antagligen båda.
Glöm det.
Jag kan vakna av att saker faller
- i badrummet, garderoben. - Va?
Ja. Folk kan inte sova över.
Kendall försökte. Hon gick mitt i natten.
- För att hon hörde ljud? - Det var för läskigt för henne.
Producent: Pratar du med spöket?
Det kommer kvällar då jag gör mig
redo för sängen och tänker: "Inte ikväll."
Jag tror att han vill ha min uppmärksamhet och vill hänga.
Och jag är inte riktigt sugen.
Hej.
Kan du sova i mitt rum?
Nej. Vad händer?
Vad är din erfarenhet i Kylies hus?
Kylies hus är 100 procent hemsökt.
Jag får rysningar eller känner någon bakom mig.
Jag klarade det inte.
- Va? - Okej. Tack.
Ariel försökte sova i mitt hus. Jag vaknade, han var borta.
Han sa: "Jag kan inte vara här."
- Ariel. - Ja, Ky Ky.
Vill du berätta om din upplevelse när du sov hos mig?
Herregud.
När jag gick tre på natten
för jag var livrädd för saker som knackade.
"Jag stannar inte här." Jag sms:ade Kylie: "Jag drar."
Okej. Hej då.
Så vad gör vi nu?
Vi borde sova över och göra oss av med spöket.
Det här är som Ghostbusters.
- Precis. - Vi skaffar ryggsäckar.
- Vilka är Ghostbusters? - Ni vet?
"Vem är rädd för spöket?"
Go, Ghostbusters, eller hur det går.
Vem ska du ringa? Vad ska du göra?
- Ghostbusters. - Jag säger det.
Vem ska du ringa?
Ghostie.
Hallå.
Tack.
- Spännande. - Mycket.
Tack för att du kom.
- Jag vill inte missa detta. - Jag är så glad att vi fick till det.
Det blir en kort, mysig resa.
Malika och jag gör oss redo att åka till Tennessee
för att träffa min idol, Dolly Parton, och jag är så förväntansfull.
Jag är nervös.
Jag vill låta kompetent och att jag vet vad jag gör.
Kom bara ihåg att du är kompetent.
Men det är så nervöst.
Hon blir jämt intervjuad.
Hon är proffs, men du är också proffs.
Jag tror det blir en bra konversation.
Läskigt.
Jag är jättenervös.
Min podcast brukar vara samtalsorienterad.
Jag vill bara inte göra nåt fel
för jag är så hedrad att få vara i hennes sfär.
- Vi ska till Tennessee. - Ja.
Jag är spänd. Jag har alltid velat åka dit.
- Hur mår du? - Bra. Hur mår du?
Jag hade gärna åkt längre
- för att jag vill se Tennessee. - Jag vet.
- Vi ska besöka Tennessee. - Det ska vi.
Det blir kort tid och det kommer att bli toppen.
Jag känner inte nödvändigtvis att jag vill gå ut kvällen innan
en stor podcast
när jag måste vakna i gryningen.
Men jag går ut för när jag går någonstans,
är jag taggad, jag har bra energi.
Jag tror det blir kul. Väl där kommer jag älska det.
- Kom igen. - Kom igen, älskling!
Vad är det värsta som kan hända?
Nashville, här kommer vi.
Nashville, Tennessee.
Vacker gata med allt ljus.
Det händer i Nashville.
Är det måndag idag? Bra för dem.
Broadway är som att vara på Vegas Strip.
Det är så coolt.
Vi är redo. Vi ska festa.
Fast ändå inte, för jag har jobb tidigt.
Du är min... favorit!
Tack.
Jag är ambivert.
Jag kan vara introvert och extrovert.
Välkommen till Nashville!
Tack.
Det beror på var jag är, stämningen, allt det.
Jag älskar er!
- Det är roligare. - Fan.
Jag vill inte ramla i ett hål.
Tack så mycket.
Jag vill gå in på en bar till.
Grattis på födelsedagen!
Hallå? Man får passa på.
Det är första gången för mig.
Får jag in en måste du dricka.
Inte den här skiten.
Inte den här. Din egen drink.
Jag dricker inte öl.
Jag blev hemskolad. Gick aldrig på college.
Jag missade de här möjligheterna.
Vad är det med mig?
Men det ett roligt spel.
Vi får spela med barnen med juice.
De skulle älska det.
Det går väl, eller hur?
De rider på tjuren.
Vad då?
Nej.
Ja!
Heja Malika!
Det bästa med henne är att Malika är redo för allt.
Lev ditt bästa liv!
Jag gör det inte.
Nix.
Du var så duktig.
Tack. Och jag dog inte.
- Inte en chans. - Vad hände med "Passa på?"
Det finns en gräns.
Vill du vara bartender?
Visst.
Jag blir bartender.
Vill nån ha en drink?
Kom igen!
Det här är Kendall Jenner-energi, som häller tequilashots till alla.
Kom igen.
- Måste vi ta betalt? - Ja.
Jag måste ta betalt.
Jag kan inte få sparken.
Skål!
Vem betalar?
Det var så kul ikväll.
Jag tror att det var allt. Det är allt jag har.
Detta är svårt.
Jag är stolt över mig själv hur mitt liv är just nu
för jag har verkligen slitit för att få tillbaka lite av det ljus som
varit dämpat under så lång tid.
- Du ser vacker ut. - Tack.
Jag jobbar på det.
Jag är inte framme,
men jag är stolt över hur långt jag har kommit.
Och jag klarar mig till imorgon.
Jag har en chans, tror jag, men jag vet inte.
- Khloé, jag älskar dig. - Älskar dig med.
Vi försöker hjälpa till med Palisades-rensningen.
Idag ska Kim och jag träffa
Erin Brockovich, vilket vi ser fram emot
eftersom det är exakt sånt arbete hon gör.
Vi är så glada att hon kan hjälpa oss.
- Hej. - Hej.
- Hur mår du? - Bra.
JURIST/MILJÖAKTIVIST
Vänta, bor du inte rätt...
- Här? - Jag bor i Agoura Hills.
- Okej. - Ja. Så jag har varit här ute i 27 år.
Jag flyttade hit innan filmen kom
- Verkligen? - Ja.
Vi känner uppenbarligen igen Erin Brockovich från filmen.
"Baserad på en sann historia."
Men vi var kopplade till henne genom Calabasas-mammorna
som faktiskt bara knackade på hennes dörr och bad henne om hjälp.
- Jag protesterade med mammorna. - Ja.
Alltid mammorna.
- Mammorna. - Ja.
- Jag är med mammorna. - Absolut.
- Hej. - Hej.
- Hur mår du?
Bra. Hur mår du? Roligt att träffas.
Jag är Erin.
- Ett nöje. - Jag heter Kim.
Min tenta är om tio dagar,
men självklart betyder mitt samhälle så mycket för mig.
- Erin tog med sin bok. - Ja.
- Superman's Not Coming.
Möjligheten att allt avfall
från eldsvådorna i Malibu kommer till
vår soptipp i Calabasas,
och att vi är oförberedda på det giftiga avfallet
är mycket oroande.
Det finns ingen bättre att rådfråga än Erin Brockovich.
Efter 30 år har jag sett och listat ut det.
Ingen kommer till undsättning.
- Det händer här. - Ja. Vi måste göra det själva.
- Vi pratade om mammorna. - Ja.
- Det börjar med dem. - Ja.
Jag brukar säga: "Vill du få nåt gjort, be en mamma."
Mammor löser allt.
Vi kan få vad som helst att hända om vi måste göra nåt åt våra barn.
Jag tror att mammor bryr sig mest om är att rädda sina barn.
De är oroliga för sin hälsa och säkerhet.
Under 60- och 70-talet
var soptippen dumpning för flytande farligt avfall.
- Oj. - Och de har fat där uppe
med 500-årigt foder.
Er borgmästare fick en rapport om soptippen.
Rapporten säger att soptippen läcker.
Det finns hål i fodret.
Att det finns en läcka i fodret
är precis vad alla mammor kände.
Och deras instinkter sa dem: "Det här är inte rätt."
Jag tänker: "Vad är nästa steg?"
Så jag vill ha ett bekräftat svar
om det giftiga avfallet som de inte testar.
Och nån måste titta närmare på det
innan man fortsätter släppa in avfall.
Alla dessa kemikalier i avfallet
är troligen giftiga och bör testas.
Så hur skulle det göras?
Det handlar om er makt att jobba med lokalpolitiker
om frågor i er egen bakgård.
Det här påminner om mitt arbete i Hinkley.
Statliga myndigheter fick de första höga värdena,
men de rapporterades inte.
Detta har varit det sorgligaste i mitt liv.
Därför blir jag inte bjuden på fest
för det finns alltid en som kommer med dåliga nyheter.
Vi bjuder in dig.
Du är inbjuden till Kardashians fest.
- Tack. - Vi har de bästa.
Det är bra.
De måste vara så rädda för dig när du kommer.
- Jag irriterar dem. - När du dyker upp...
Jag irriterar dem mer än nåt annat: "Ta bort henne."
Herregud.
Vi går och besvärar folk.
Det är mitt jobb. Det är mitt roliga.
Ja.
Det finns inget jag älskar mer än att bara irritera när det är för en god sak.
Vi måste bara göra det vi måste.
Om vi slår in dörren genom att vara jobbiga,
låt oss vara jobbiga.
- Så låt oss hålla kontakten. - Bra.
Och vi ändrar lite lagstiftning.
Jag har inte tagit botox på fyra år för att behålla...
- Varför tittar du på mig? - För att hålla tredje ögat öppet.
Nej, jag säger,
- att hålla mitt tredje öga öppet. - Du såg på mig och sa det.
Jag tänkte: "Vart vill du komma?" Det var i förgår.
- Två nätter sen. - Det håller mitt tredje öga öppet.
Bra för dig.
- Min intuition. - Mitt är slutet.
Jag använder en annan del av hjärnan.
- Och jag är helt okej med det. - Okej.
- Hur mår vi? - Jag är så trött.
- Hur mår du? - Jag med, lite bakis.
- Är du? - Men spänd.
Khloé?
- Jag har blommor här. - Tack.
Så idag är den stora dagen.
Dolly älskar blommor och fjärilar
så jag fixade ett vackert blomsterarrangemang
som jag beställde flera dagar tidigare.
De är inlindade i ett vackert band.
Det är perfekt. Det är så det ska vara.
Nån har en cowboyhatt.
Jag är besatt av henne, och jag är glad för din skull.
Tack, mamma.
Jag ska gå igenom några av mina frågor.
Har du nåt du kan fråga henne
som ingen frågar henne?
Jag vet inte vad ingen frågar henne, så jag ska göra mitt bästa.
Tror du att hon kör?
Äter hon socker? Vad är hennes favoritefterrätt?
Min mamma hjälper mig inte just nu.
Jag skulle aldrig ställa de frågorna.
Hälsa från mig,
att jag är ett stort fan och att jag älskar hennes kläder.
- Okej, jag säger det. - Ha så kul.
Det här är en unik möjlighet.
Okej. Hej då.
- Hej då. - Herregud.
Okej.
- Ska blommorna med? - De ska in i bilen.
SKYDDSVAKT
Jag tar med dem dit.
Och när vi kommer fram tar jag inte med hinken.
Vi tar ut dem.
Jag har en handduk i fall att.
Perfekt. Tack.
Okej, vi kör.
Kom igen, tjejen.
- Det är Dolly-dagen. - Det är Dolly-dagen.
Spännande.
- Ska jag hämta blommorna? - Ja, tack.
De rev bort allt papper.
Nej.
Pappret skulle nog ha suttit kvar.
Nej.
Jösses.
Ja, för det finns en rosett i pappret.
Pappret var en del av...
- Förlåt. - Det är okej.
Allt är blött, så...
Nu trillar de isär.
Vad gör vi?
Jag vet inte vad som hände bak i bilen,
men han knöt upp de långa rosorna.
Vad ska jag göra? Ge henne en ros i taget?
Jag flippar ur för jag typ: "Bandet hade fjärilar."
- Det sitter fast här. - Det sitter fast så här.
Det går säkert.
Jag vet inte om det är snyggt längre.
Ska hon få den efteråt eller nu?
Jag ville gå in med dem, men jag kan inte ge det till henne så.
- De behövde inte vara i vatten. - Jag vet.
- Alltså män. - Vilken idiot.
Så här ville jag inte börja Dolly-dagen.
Verkligen inte.
Producent: Provet är nästa vecka, eller hur?
Nio dagar bort.
Jag vaknade och gjorde ett övningsprov i tre timmar.
Okej, jag måste ge upp det här.
Jag kan det här.
Jag gjorde ett igår i tre timmar.
Jag har kört fast.
Jag kommer att gråta för det är utmattande.
Jag sträckte ryggen, och det är som...
Varje gång jag tror att jag gjort ett framsteg,
drar nåt mig tillbaka, och det är som om något.
Det finns en massa hinder och det är bara...
Jag är ingen lipsill.
Men igår kväll tänkte jag: "Varför händer det här?"
Jag kan knappt gå, jag kan knappt sitta.
Och jag vet inte varför jag har alla dessa ryggproblem.
Jag kommer inte kunna sitta i stolen.
Och de säger att alla får ett mentalt sammanbrott innan de gör provet.
Men jag trodde inte skulle hända mig, för jag är inte sådan.
Men...
Jag fattar.
Okej.
Det är verkligen mycket. Nu förstår jag det.
Jag hade ingen aning om att det skulle bli så känslosamt.
Jag bryter ihop.
Jag är chockad över att jag bryter ihop
för jag tycker jag är så stark.
Jag vet inte hur jag kan få in mer information i hjärnan.
Det här bara rör om allt.
Producent: Jag har aldrig sett dig vilja ha nåt så mycket.
Ja.
Jag vill verkligen ha det.
Och om jag inte klarar det tror jag inte att jag skulle försöka igen.
Jag skulle inte ha tid på flera år
och sen är jag äldre och min hjärnkapacitet annorlunda.
Jag är nog bara inte så bra på att göra tentor.
Och att veta att över sex år av mitt liv som jag har studerat för
hänger på det här provet är den mest skrämmande känslan.
Okej,
jag är färdig med det.
Vissa dagar tänker man: "Jag är så redo"
och andra dagar tänker man: "Idag skulle jag kugga."
Jag måste bara göra det, för jag är redo.
Jag har hållit på så länge.
Jag måste ha självförtroende.
Jag måste, om nio dagar.
- Gör vi oss av med den? - Ja.
Tack.
Jösses, vad gulligt, det är så rart.
Det är True och Dream.
Jösses, så sött.
Jag måste fixa de här blommorna.
Jag är som...
De löser det åt dig.
Jag kollar.
Jag känner mig dum att komma tomhänt, men...
Producent: Det kommer du inte.
Vad har Dolly som väntar på mig?
Gåva efter gåva efter gåva efter gåva.
Jag har bara ett bagage fylld med långa rosor
som far runt.
Nåt lite jobbigt händer alltid.
Men det betyder att resten ordnar sig.
Han har tur att Kris Jenner inte är här för jag skriker åt honom.
Om min mamma var här skulle den stackarn ha huvudet
på en påle som i Flugornas herre, på stranden.
Min mamma skulle ha giljotinerat honom på två sekunder.
- Ta dem. - Tack.
Men det här är min första helg med Franyo, min säkerhetsvakt.
Han känner sig dum, jag också, för jag flippar ut över blommor.
Men det är Dolly Parton.
Och jag måste komma ihåg att män, i synnerhet heteromän,
säkert inte vet att bandet håller ihop blommorna.
Men sånt händer.
Jag har förlåtit folk för värre.
Dolly-energin är med mig och det här löser sig, det är okej.
Vilken fin studio.
Jag ska hämta ms Dolly.
- Självklart. - Då börjar vi.
Det är sjukt att tänka, för inte ens ett år sen
fanns inte den här podcasten.
Så det är så surrealistiskt att vara i Tennessee
med Dolly Parton, på väg att intervjua henne.
Det är rätt galet.
Och ja, mamma, du hade rätt.
Kom in, Dolly.
- Men hallå där. - Hej.
Hej, allihop.
Det är Cowboy Khloe.
Jag behövde passa in.
Dolly ser fantastisk ut.
Hon är fantastisk.
Hon har en aura av kärlek och lycka.
- Läget? - Fint att se dig.
- Du är vacker. - Tack.
Jag har sett fram emot det här.
Jag har sett fram emot det i åratal,
före min podcast, att få träffa dig.
Tack för att jag fick komma.
Jag är så hedrad.
Jag vill prata om alla dina affärsprojekt
och vilken smart kvinna du är.
Vad jag inte har gjort än är en uppsättning peruker
och det är det mest uppenbara någonsin.
Jag tror det skulle vara så framgångsrikt för mig.
Va? Du vill starta en perukkollektion.
Min mamma gör det åt dig på två sekunder.
Ring mig, tjejen.
Vi vet hur man skapar ett varumärke. Nu kör vi, Dolly.
Som du vet, när jag fyllde 40 år gjorde jag Khloe Wood.
Herregud!
- För att hedra Dollywood. - Jag vet, jag har alla bilderna.
Alla visade mig vad du gjorde.
Jag var så hedrad och så smickrad
och tyckte det var toppen.
Att Dolly sa hur mycket hon älskade festen
och hur kul det såg ut, "Tack och lov att du inte var där",
för jag var så full.
Jag kunde inte vara full inför Dolly, det är galet.
Så allt löser sig.
Du har alltid valt en otrolig väg.
Du är så djupt andlig, men du är också så jordnära
och uppenbarligen rolig och storslagen,
oavsett om det är strass eller smink
eller bröstet eller håret eller nåt,
var det alltid avsiktligt?
Jag är lite nervös.
Det känns alltid som att jag säger fel saker.
Så jag blev lite osäker.
Min look
kom från
en lantflickas idé om glam.
Vi hade ingenting och jag var ingen naturlig skönhet
som vissa av er tjejer.
Inget av detta är naturligt.
Jag vill vara söt mer än nåt annat.
Jag fick min look, från Frederick's of Hollywood-katalogen
som en av mina mostrar fick gömma under madrassen
som en Playboy-tidning.
- Okej. - Det är därför jag tycker
att alla ska klä sig som de önskar.
Det är en vacker sak och en vacker lärdom för mig.
Jag avgudar Dolly av så många orsaker, men den främsta orsaken är att Dolly
alltid gjorde vad Dolly ville.
Hon ville se ut och klä sig på ett visst sätt
och ha sminket och håret på ett visst sätt.
Hon bad aldrig om ursäkt för det och gör sig inga ursäkter.
Jag har blivit skärskådad och tillsagd
och jag har inte alltid varit bestämd
och tänkt: "Jag gör vad jag vill."
Jag har fått lära mig på det svåra sättet ibland.
Men att Dolly alltid gör det som gör henne glad
och att hon ser ut som hon vill,
har lett henne dit hon är.
Det har lett henne till en väldigt lång, vacker, välsignad karriär.
Hur övar man självkärlek eller självmedkänsla när man är utanför scenen?
Jag gillar mig själv bättre än nån annan.
Du vet?
För jag är bekväm med mig.
Jag är bekväm med den jag är. Och med min koppling till Gud.
Jag är inte en av dem
som måste ha nån runt mig hela tiden.
Jag gillar det faktiskt inte.
- Jag är likadan. - Jag är ute bland folk,
men jag är en privat person
och det var min man också,
och det var grejen med oss.
Vi var så bra för varandra för han är en ensamvarg.
Men vi kunde bara vara hemma hela dagen
och säga några få ord eller prata hela eftermiddagen, det kvittade.
Men jag tror att det finns vissa personligheter
som är bra för varandra.
Och vi var tillsammans i 61 år.
Men han var en ensamvarg och ville inte ha människor runt sig.
Han gjorde aldrig en intervju i sitt liv.
Faktum är att han var ute mer på gården på traktorn
och fans kom förbi för att se vårt hus
och sa: "Är du Dolly Partons man?"
Han sa: "Ser jag ut som om jag vore Dolly Partons man?"
Och vi kom bra överens.
Dollys man gick bort för två månader sen
och jag blev ombedd att inte ta upp hennes man.
Självklart skulle jag aldrig det.
Det är inte min sak. Jag respekterar det.
Men när Dolly börjar prata om sin man...
Jag känner mig hedrad när folk öppnar sig för mig
och i den stunden är jag så hedrad över
att hon väljer att dela den här berättelsen med mig.
Tack så mycket
- för att jag får komma så nära. - Tack.
Det här har varit min dröm, och jag är så tacksam.
Låt mig tacka dig för att du gör det här.
Tack för att du är ett fan.
Det här har varit så surrealistiskt och nästan drömlikt.
Dolly är allt jag har hoppats
och föreställt mig.
Titta hit, ett, två.
Man säger: "Möt aldrig dina idoler",
vilket jag håller med om.
Men i Dollys fall är hon bäst. Träffa henne,
älska henne för hon är värd all kärlek.
Hon är perfekt.
Men det finns en sak till.
Jag var tvungen att ge dig blommor.
Det gjorde du verkligen.
- Titta där. - I fjärilsstil.
Jag älskar pastell.
- Fint. - Sätt dem var som helst.
De behöver en egen stol.
- Ja. - Det är som i 9 to 5
när de sa att hatten behövde ett eget skåp.
Mina blommor behöver ett eget skåp.
- De får stå där. - Tack.
Flowergate funkade, de är perfekta.
Franyo, han kommer att överleva.
Och Dolly har ingen aning om att jag hade en blomkris.
Alla är avundsjuka som inte är här
- men vi kommer tillbaka snart... - Hej, allihopa.
...och vi åker till Dollywood.
Jag kände din pappa.
- Jaså? - Jag träffade din pappa.
Jag kände honom inte,
jag träffade honom.
- När? - I Los Angeles.
- Okej. - Jag bodde där länge.
Vi träffade honom några gånger...
När vi började titta på er serie mindes jag...
Något som jag tycker är så coolt.
Alltså inte det. Det här blir konstigt.
Min pappa har varit död i... Det var det jag tänkte säga.
Men den första meningen om nåt som jag tycker är coolt.
- Vänta. - Håll isär tankarna.
Min...
Min pappa har varit borta i 22 år.
Och när jag hittar folk som har historier om min pappa
som jag aldrig har hört, är det så speciellt
och jag håller fast vid det.
Såna saker är små juveler som jag kommer att älska för alltid.
Det kan vara en struntsak för nån som Dolly.
Men det är den mest speciella historien för mig.
Tack.
- Okej. - Det var...
- Ja. - ...ett sånt nöje och ära.
De senaste 24 timmarna i Nashville har bokstavligen varit en dröm.
Fyrtio har varit episkt.
Den som är rädd för att bli 40, låt bli.
Jag sprang mot 40
och jag kan nu sakta uppleva det för jag älskar det här.
- Härligt. - Ja, väldigt sött.
Hurra!
Nu måste vi hitta en lantis på motorgräsklippare.
- Som inte vill bli sedd. - Ja.
LOS ANGELES, KALIFORNIEN
KYLIES HUS
Producent: Vad är planen ikväll?
Scott kommer.
Khloe kommer, min mamma kommer.
Vi ska ha pyjamasparty
för att de måste kunna tro mig
och jag vill att de ska uppleva vibbarna.
Hör du det?
Det kommer att bli lite läskigt
Ja, lite läskigt
De har satt upp mörkerkameror,
så de kan hålla koll under natten.
Se om vi hör något eller ser något.
Jag har aldrig sett något, men man vet aldrig.
Så nu gör vi det, teamet.
Hej.
Jag är här.
- Hej. - För ghostbuster-kvällen.
Tack för att du kom.
- Jag skulle inte missa det här. - Jaså?
Ska jag inte sova hemma hos dig mer?
Nej, jag älskar när du sover hos mig,
men jag vill bara att du ska må bra. Energin här känns fantastisk.
- Det är toppen här nere. - Det känns bra.
Är du redo?
- Ja. Det är utmattande. - Händer det här varje kväll?
Det gör det nu. Innan var det som
det var spöknatt eller inte spöknatt.
Jag har fått sova här några nätter
sedan jag såg er senast,
och jag har sovit i Stormys rum, vilket har varit toppen. Inga ljud.
Jag mår bra.
Jag sover i en barnsäng bredvid min sjuåring.
Det är inte så bekvämt varje natt.
Jag tuktar dig Satan
i Jesu Kristi namn.
Herregud!
Vi är tvillingar.
Jag önskar att hade fått meddelandet.
Gulligt att ni matchar
för ni är mina spökkämpar.
Vi är Ghostbusters.
Hur var Dolly?
- Hur var Nashville? - Det var fantastiskt.
- Det var toppen. - Var hon fantastisk?
Hon är fantastisk.
Ni måste lyssna.
Okej. Kul.
Jag har en spektakulär vecka, jag kom precis tillbaka till stan.
Och nu går jag direkt till spökjakt.
En sak jag älskar att göra.
Spökjakt, raring.
- Skål för spöket. - Skål.
- Vad heter han? - Inget.
Inte än.
- Hej! - Hur mår du?
Redo att jaga spöken. Jag har mörkerseende.
- Jag har allt. - Herregud.
- Är det Louis Vuitton? - Jag är glad att du kom.
Vad finns där?
Vad finns inte här?
- Hej, Cloverton. - Du kommer laddad.
Du glider in här som...
Mörkerseende för alla.
Kärleksmörkerseende.
Om det kommer dunsa
ska vi hunsa.
- Ja, Scott. Tack. - Inga problem.
Är det där en detektor?
För särskilt intergalaktiskt liv.
- Va? - Ja.
Om de kommer och inte lever, hittar den här dem.
Intergalaktiskt.
- Och du har hörlurar. - Vad?
- Ja. - Vad tusan?
Bara för att höra de döda.
- Hej, vad händer där borta? - Herregud.
Det är bra, eller hur?
Hur fan är det?
Det här är...
Scott har med sig kvalitetsgrejer.
Jag känner mig som en riktig ghostbuster.
Kom igen, det är nog dags.
Nu när jag har mörkerseende och intergalaktiska fällor,
är det dags att spöa skiten ur vålnaderna.
Okej, följ med mig. Jag kan inte gå ensam.
Jag kan aldrig vara här ensam.
Här inne.
- Det här är lite läskigt. - Det är alltid så.
- Nej. - Jag svär.
Lamporna gör så.
Det är så de kommunicerar med mig.
Det är så här det alltid är. Och se hur galna de är.
- Vad är de? - Titta.
- Han tar dig. - Det funkar.
Åh, fan.
Och den går snabbare.
Bevis att han är i väggen.
- Den går snabbare. - Tror du att han är här?
Nu inser jag, följer spöket efter mig? Toppen.
Vänta.
Är det här personligt?
Den går snabbare.
- Tror du att han är där? - Den har slutat.
Styr ni detta?
Nej, Khloe, det är alltid så här. Det händer alltid.
För den säger något.
Om du kan läsa, du vet?
Ja, som morsekod.
Den säger ja, du har rätt.
Det håller på att bli galet.
- Jag vet. - Sen saktade det ner.
Och ljuset svarade.
Om jag bara kunde förstå ljusspråk.
Det finns ett språk där.
Jag kommer upptäcka det en dag,
men jag måste lära mina barn
det innan jag lämnar, så att jag kan
återkomma med ljusspråket.
Om jag blinkar tre gånger
betyder det att jag älskar och saknar dig.
Eller om jag blinkar 12 gånger, betyder det...
...att du har utegångsförbud.
Spök-Kris: Du har utegångsförbud, Kylie!
Från graven kommer jag att...
...sköta dem.
Det är kommunikation.
Så vad gör vi?
Vi har problem.
KYLIES HUS
Vill ni ligga i min säng?
Släcka lamporna och se om vi hör ljuden?
Låt oss ligga i sängen tillsammans och mikroskopa.
Herregud.
Okej, nu lyssnar jag. Jag är nervös.
Spöket måste ut
för det här är ett aggressivt spöke.
Det är... jag är här för att bitcha.
Nej.
Vi måste nog släcka lamporna.
Lite varmt här.
Det är som Blair Witch- skit.
Den spelar in.
Du ser läskig ut.
Vi måste ta reda på om det här är en grej.
Anden är definitivt här inne.
Ska vi ringa MJ?
Ja.
- MJ är nattuggla. - Ring.
- MJ har de bästa historierna. - Vi måste ringa.
Hallå?
- Hej. - Hej, MJ.
MJ, har du någonsin sett ett spöke?
Jag har känt ett spöke.
Kylie har hört ett.
Det har definitivt funnits klot runt mina barn
som jag fortfarande har på video.
- Det var galet. - Det var galet.
TRUES BABYKAMERA
Sen har True sett Tristans mamma.
Och att Tatum berättar om din pappa?
- Tatum sa: "Jag vill ringa älskling," - Vänta nu.
Älskling?
Tatum kallar henne älskling utan att hon bett honom.
- Robert brukade kalla mig det. - Gulligt.
Det var min nästa fråga.
- Brukade Robert kalla dig det? - Ja.
- Verkligen? - Så han sa...
Han sa: "Jag vill ringa älskling."
Jag ska ringa älskling.
Jag vill se älskling.
Älskling!
- Och jag bara... - Han sa: "Älskling,"
och berättade en hel historia.
Jag visste inte ens att han vet om sin morfar.
Så jag sa: "Okej."
Han beskrev honom och sa att han var riktigt rolig
och att han grät.
Och jag sa: "Grät din morfar? Varför grät han?"
Och Tatum sa: "För att han älskar dig."
- Han sa det. - Direkt till mig.
Du har en treåring som berättar om sina samtal
med sin morfar, som han aldrig har träffat.
Det är extraordinärt.
Och sen säger han god natt till sin morfar ibland.
Som om han är i rummet, som om han kan se honom,
men ingen annan kan.
Intressant, eller hur?
Producent: Wow.
- Jag känner att de är... - Det är tecken.
Det finns inga sammanträffanden i livet.
Sorgen man känner när man förlorar någon
är en så stor flodvåg och vissa dagar
är det som ett plask.
Vissa dagar är det en tsunami.
Men om man bara letar efter tecken, vet man aldrig vad man hittar.
Som med Jesus, min vän som precis gått bort...
Kim ringde mig för några dagar sen och sa att Jesus kom till henne i en dröm
och sa: "Säg till Kylie att jag älskar henne."
Ja.
Kylie förlorade nyligen en av sina närmaste vänner.
Han dog plötsligt och han visar sig för henne på vissa sätt.
Det är så speciellt.
Och jag tycker att det är så vackert när folk som gått bort
vill försäkra dig och säga att de mår bra.
Ibland blir jag avundsjuk på några av mina systrar
för att de har drömmar om min pappa.
Och det har jag inte haft på flera år.
"Men jag är öppen."
Jag vill ta emot meddelandena, men jag får dem inte.
Så alla är olika.
Men jag tycker att det är vackert när universum ger dem till en.
Vi älskar dig, MJ.
- Jag älskar dig, MJ. - Jag älskar dig. MJ.
- Okej. Älskar er. - Älskar dig.
- Hej då. - Hej då.
Det är väldigt tydligt.
- Vad var det? - Vad var det?
Är det ett skämt?
Det var ett skämt.
Skämtar ni med oss?
Vem gjorde det?
Vad i... nej.
- Det var du. - Vad finns nere?
Hur kunde jag göra det?
Scott har rätt, jag svär.
- Jag hör definitivt nåt. - Men det är så.
Vi är inte galna.
Vi har inte... Tyst.
"Vi är inte galna?"
Vi ligger alla i en säng, sover över på en vardagskväll,
väntar på att spöken
ska knacka i väggarna.
- Låt mig berätta... - Vad då inte galna?
Jag har spionkikare med mig.
Jag ber att ett spöke ska dyka upp.
Det är normalt för oss.
Jag ser uppenbarligen för mycket Dateline.
Vad finns det att göra?
- Fan! - De är djur.
Jag är en vinnare.
Okej, lyssna fyllo...
- Herregud. - De här är helt galna.
De är galna.
Du är mitt spöke, eller hur?
Spöket dök inte upp för oss ikväll.
Men det han gjorde för oss var att föra oss samman.
Så jag vet att du är borta.
Men tack för avskedsgåvan.
- Mamma. - Kylie, jag ska inte slå dig.
Den här natten kändes definitivt som så nära gamla tider som möjligt.
Det påminner mig om att vi måste göra det oftare.
Vi behöver sova tillsammans varje natt.
- Okej. - Somna nu, Scott.
Scott, stäng av.
Han är på Pornhub just nu.
Pornhub.
Vänta! Vad är Pornhub?
Porrsida.
Du har en livestream.
Kan man tjäna pengar på det?
Skämtar du?
Vad var det?
Det är Brittany-bitchen.
I säsongsfinalen av The Kardashians...
Okej, nu börjar vi.
Det är en 20 minuter lång konversation inför 200 gäster.
I en panel.
- Överraskning! - Ingen berättade nåt.
Detta känns som vårt bröllop!
Vad ska hända?
Det är inte Squid Game.
Är du taggad för att jag ska göra provet?
Dagen är här. Jag sov skitdåligt.
- Herregud, hur gick det? - Tiden räckte inte.
Åh, nej.
Jag känner att du är mer arg på mig än på andra.
Jag vet inte vad jag har gjort mot Kourtney.
Jag måste bara blockera energin.
Jag har nog aldrig blockerat nån.
Vi känner alla att du hatar oss
och att du inte vill vara del av våra liv.
Det har varit riktigt tufft de senaste åren. Så många år.
Vem vill ha en Jesus? Lite entusiasm.
- Ser du? - Ja.
Okej.
Lite Jesus-entusiasm.
Välsigne er, mina vänner.
Jag vill ha en liten Jesus.
De är här för dig.
Ge mig en liten Jesus.
Skicka runt dem. Ni får dem.
- Så söt. - Jag tar en liten Jesus.
Jag har många.
Alla behöver en liten... Lägg den i bilen.
Jag ska varumärkesskydda den.
Hon vill varumärkesskydda Jesus.
Hörni, Gud ser på.
Lita på mig.
Bara lita på mig.
Översättning: Jonathan Karlsson