Räägitakse, et reisimine on elu.
Võimalik, kui päev lennujaamas seda elu teist enne välja ei ime.
Kuhu veel kästakse kaks tundi varem kohale tulla
ja pääsed ikka napilt sellest,
Siiski usun, et mu mullused rännakud mõjusid mulle hästi.
Paistab, et need avardasid mu silmaringi.
Mingil määral.
Nüüd võtan ette miskit, mida peaks vist iga endast lugupidav rändaja tegema.
Ma võtan ette Euroopa.
Hüva. Kus me täpsemalt oleme?
Võtan ette terve maailmajao…
selle tipust põhjani välja.
Kaldun kõrvale sissetallatud radadest, et avastada tõelisi varjatud pärle…
Näete seda?
…ja anda voli tärkavale seiklushimule.
Vaadake mind. Ei hoia kätega.
Nad on siinsamas. Mis see on? Vöör?
Ma harin oma maitsemeelt…
See oli nii hea.
Viinamarjad on valmis.
…ja üritan elada nagu kohalik.
Tere tulemast minu külla.
See on sõge.
Päästsin just su elu. Pea mind meeles.
Pakin oma hirmud pagasisse…
Siit nad tulevad.
Iial ei tea, kuidas organism ääretu hirmu ajal käitub.
Ma pole midagi sellist lapsest saati teinud.
…ja lausun peagi kolm sõna, mida ma pole iial lausunud.
Olen õhkutõusuks valmis.
EUROOPA
Iga retk peab kuskilt algama.
See on minu tarkusetera.
Minu oma algab siit, Rootsi põhjapoolseimast tipust
ja kogu Euroopa laiub minu ees.
See on hirmutav mõte kellelegi, kes pole eriti maailma näinud.
Oma vägeva Euroopa reisi esimeseks etapiks
olen lennanud 9500 kilomeetrit üle seitsme ajavööndi
Torontost Gammelstadi väikelinna Rootsis.
See on nii kaugel põhjas, et olen vaevu 50 km põhjapolaarjoonest.
Olen kuulnud, et nii kaugel põhjas päike ei loojugi.
Kuidas saab ööta elada?
Kui sul on halb päev, siis tavaliselt tead, et see saab läbi.
Ma olen oma harjumuste ori. Mulle meeldib, kui päevale järgneb öö.
Kuid rootslastel võib sellest teistsugune arusaam olla.
ROOTSI
Rootsis toimub pikimal päeva
suurim pidu nende kalendris.
Suvine pööripäev.
Kuid enne kui saan ühineda nädalavahetusel toimuvate pidustustega,
viib kohalik giid Robert mind oma taksoga hotelli.
- Kas see käib nii? - Jah.
Käin meeleldi välja kopsaka jotsi,
kui sinna kuivalt kohale jõuame.
Liigume.
Päris pirakas jõgi, Robert.
See on pikkuselt teine jõgi Rootsis.
See on 580 kilomeetrit pikk.
See on üüratu.
16. sajandil, kui Rootsi hakkas moderniseeruma,
kasutasime jõgesid palgiparvetamiseks.
Nii et siin on arenenud metsatööstus?
Jah, meil on palju puid.
Ja ta ei tee nalja.
Siin on neid ligikaudu 87 miljardit.
See on enam kui kolmandik kõigist puudest USA-s,
mis on kokku surutud riiki, mis on umbes California-suurune.
Häda on selles, et kogu see mets tähendab ka…
Sääsed.
- Sääsed? - Jah.
Meil on enam kui 47 erinevat sääseliiki.
47 erinevat sääseliiki?
Jah.
Millega siin inimesed tegelevad?
Looduse nautimine on siin olulisel kohal.
Suvel käime jõgedel, sõidame kajaki, paadiga, kalastame.
Talvel tegeleme jääpüügiga,
käime metsas mootorsaaniga sõitmas ja nii edasi.
Elu on siin väga äärmuslik.
Nagu suure osa linnarahva jaoks, on mulle wifi puudumine äärmuslik.
Nii et saabumine kohta, kus peamine tee on jõgi, on veidi ärevust tekitav,
kui mitte enamat öelda.
Hakkame su hotellile lähenema. Selle nimi on Arctic Bath.
Kui hotelli nimi tähendab arktilist vanni,
pole see ilmselt nõrganärvilistele.
Hotelli disain meenutab palgiparve ja see on mõeldud inimestele,
kes tahavad kogeda looduse peenemat poolt,
makstes öö eest veidi alla 1000 dollari.
Mulle teeb ringkäigu Jessica,
kelle suguvõsa on mitu põlve selles ainulaadses maailmanurgas elanud.
Niisiis, siin see on.
Ma pean ütlema,
et see on üks veidramaid ehitisi, mida ma iial näinud olen.
See on ujuv ring, milles on restoran,
mullivannid ja saun.
Ning keskel on Luleälveni jõkke rajatud bassein.
Näed ümber võrke?
Need kaitsevad haugide eest, kes võivad sind varbast hammustada.
- Päriselt? - Jah.
Niisiis, peatud siin. Tule sisse.
See on sinu tuba.
Suur aken.
Et saaksid terve öö päikest nautida.
Ja mis neid aknaid katab?
Tähendab, kas…
- Siin on ribakardinad… - Jah.
…kuid miks peaksid neid tahtma?
Näiteks magamiseks.
Kui oled siin, et kogeda Põhja-Rootsi elu,
peaksid aknad katmata jätma.
- Jätan aknad katmata? - Jah.
- Vajan veidi rohkem pimedust, aga… - Jah.
Me küpsetame oma emaga traditsioonilist lameleiba.
Kui soovid võid läbi tulla ja võtta pidustustele leiba kaasa.
- Saad mu emaga tutvuda. Tere öelda. - Hästi.
- Hästi. Aitäh, Jessica. Aitäh. - Aitäh.
Leiva küpsetamine on kõigest üks osa pööripäevaks valmistumisest.
Iga aasta võtab see pisike linn uue ilme,
et tervitada tuhandeid nautlejaid.
Ja Jessica palus mul ühega neist tutvuda.
Kohtun linnaväljakul Evaga.
Kas tunnete vahel, et te pole sobivalt riides?
- Hei, Eugene. Tere. Olen Eva. - Tere, Eva.
- Jah. - See on mu abikaasa.
Ta nimi on Göran.
- Göran? Rõõm tutvuda. - Jaa.
- Jah. Tule meiega. - Hästi.
Me valmistume suviseks pööripäevaks.
Hästi. See, mida me siin näeme, on lihtsalt proov?
Täpselt. Seda me teemegi.
Suvine pööripäev on peaaegu nagu me rahvuspüha.
See on päev, mida kõik tähistavad.
Me tantsime ümber meiupuu.
Kuidas on meiupuu pööripäevaga seotud?
Kuna elu algab suvel ja mõni ütleb,
et see on fallose sümbol, mis pannakse püsti.
Minu kodukandis võetakse tavaliselt üks-kaks napsi,
enne kui jutt selliseks kisub.
- Hea küll. - Jah.
Nii et see on kaunis asi ja lisaks on see fallose sümbol.
Just nimelt.
Selge pilt. See pannakse lihtsalt püsti.
Nagu näed, on siin post ja latt.
Ja lati otstesse riputad kaks rõngast.
Võid ise arvata, mida need sümboliseeruvad.
Meil on kujutlusvõime olemas.
Võiksid aidata meil meiupuud kaunistada.
- Ma teen seda kindlasti. - Jah.
See on kohutavalt ilus. Kas astun siit üle?
Kas astun sellest üle?
Jõuan 5-10 minuti pärast.
- Kas võtan sul käest? - Nõnda.
- Hästi. - Aitäh.
- Alla. - Alla?
- Panen need alla. - Jah.
- Võid seda hoida. - Jah.
- Mul on nööri. - Väga hea.
- Kas teed nii, et… - Su käega on hästi?
Seni on.
- Vaata aga. Näed? - Jah.
Pööripäeva paiku õitsevad lilled.
Päike toob elu nii lilledele kui ka inimestele.
Nii et pööripäeval toimub mõndagi.
Kindla peale.
22. märtsi paiku oli Rootsis kõige levinum sünnipäev.
- Päriselt? - Päriselt.
Pööripäevast üheksa kuud hiljem.
Mõistan nüüd, miks see neid nii elevile ajab.
See on nüüd päevselge.
Lilled meiupuul on lihtsalt kaste ülejäänud salatil, nii-öelda.
Aga salat ise on: „Anna tulla, kulla. Laseme käia.“
Arvan, et see on üks parimaid fallose sümboleid, mida näinud olen.
Kogu see jutt salatitest ja kastmetest tekitas näljatunde.
Nii et suundun pagarikotta, et kohtuda Jessica ja ta ema Jane'iga.
Kuulsin, et ma ei tohi festivalile tühjade pihkudega minna,
nii et küpsetame saia.
Hüva. Tere tulemast, hakkame mjukkaka't küpsetama.
- Hüva. Mis see on? Haka? - Mjukkaka.
- Jaa.
See tähendab tõlkes pehmet leiba.
- Jane, oled sellega üsna kaua tegelenud. - Jaa.
- See pole sinu esimene leivapäts. - Kunagi küpsetasin 180 tükki…
- Päevas. - …päevas.
Korralik õhtusöök.
See on nagu meie firmamärk
ja ta suhtub väga nõudlikult sellesse, kuidas seda valmistama peab.
- Jah. - Hüva.
- Jah. - Võta veidi jahu ja pane siia.
- Hästi. - Veidi.
- Annan sulle selle… - Jah.
…ja võta tainarull.
Pead kätega õrn olema.
- Õrnalt. - Jah.
Õrnalt. Jah.
Kui kellelgi on õrnad käed… Näed?
Jane, kas su mees aitab sind, kui leiba valmistad?
Ta ei tohi seda teha, sest ta ei oska.
Need näevad siis sellised välja ja me ei saa neid müüa.
Mu kihlatu on… Ei, ta ei tohi siia tulla.
Ta kasutab liiga palju jahu. Ei.
Nad oskavad hästi süüa teha, aga mitte küpsetada.
- Jah. - Miks on mul tunne,
et võin järgmise mehena selle köögi keelu saada?
Kaua sa abielus olnud oled?
Olen 46 aastat abielus olnud.
Jah.
- See… - Pole paha.
- Ei, ei. - Hästi.
Pole paha.
- Oskad midagi soovitada? - Noh…
- Siia, mitte sinna. Ainult siia. - Siia…
See on esimene soovitus.
Ütleksin, et tuleb kuulata.
- Kuulamine on hea. - Jah. Kuulamine.
- Jah. - Jah? See on hea?
- Sa pead mind kuulama. - Tema sai sedasi aru.
Hüva. Jah?
- Kuidas on? - See peaks ümmargune olema.
- Jessica. - Eugene.
- Siit rohkem ja sealt vähem. - Hästi.
Ma ei tea, kas see on Rootsi värk või mis iganes,
aga need naised on väga tugevad.
Nad ei talu eriti loba.
Kõik peab käima nende moodi ja õigesti. Kui sa seda õigesti ei tee, siis kao eest.
Rootsis on 47 sääseliiki.
Nüüd läheb see ahju.
- Läheb ahju. - Jah.
- Üks, kaks, kolm. - Oh ei.
- See pole küll hea. - Hoia seda.
Ei. See tuleb kole, aga pane ikka sisse.
Jessica on kindlasti julgustav.
Hüva, see ei võida auhindu oma välimuse eest,
kuid saladus peitub maitses.
See on hea, eks?
Tegelikult on selle leiva kohta üks pärimuslugu,
et 18. sajandil panid naised magades selle leiva omale kaenla alla,
et sellele feromoone lisada.
Ja siis andsid nad selle mehele, kellega nad tahtsid abielluda.
Kui mees selle ära sõi, teadis naine, et see mees on see õige.
See on kohutav lugu.
Kui sa ei näe seda, on see väga hea.
Näed? Raamatut ei hinnata kaane järgi.
Räägin teile, mida veel on nii kaugel põhjas raske mitte hinnata.
Uneaega.
Minu jaoks on see tõeline sadism.
Kuidas piinata külalist, kes tahab korralikult välja magada?
Paneme tuppa sellise ribakardina,
mis ei sulgu eriti ega takista valgust.
Ja kui keegi peaks oskama disainida süsteemi,
mis valguse eest kaitseks ja teeks seda kiiresti,
siis võiks need ju rootslased olla.
Nüüd on hetk, kus ootaksite kauneid kaadreid
loojuvast päikesest, kuid seda ei juhtu veel kuus nädalat.
Isegi keskööl on tunne, et emake loodus ei leia lülitit üles.
Küllap elades kohas, kus enamiku aastast on nii pime,
pead päikesevalgusest viimast võtma.
Teid võib üllatada, et vaatamata öö puudumisele
ärkasin puhanu ja erksana.
Avastasin silmamaski.
Need olid toas.
Ma pole iial seda kasutanud ega vajanud.
Tõmbasin silmade ette ja magasin nagu beebi.
Jah. Nii et kõik on hästi. Tegelikult on siin kaunis vaade.
Pööripäeva nädalavahetusel
siirduvad rootslased loodusesse.
Nii et lähen täna metsikusse loodusesse,
et elada nagu kohalik.
Tuleb välja, et seda tehakse siin mulle ootamatul moel.
Ma kohtun põdrakutsujaga.
Jessica korraldas selle lahkelt minu jaoks ära.
Ma olen valmis tegema kõike, mida suudan, avastamise nimel.
Läheb lahti.
Ma pole iial kodus Kanadas põtra näinud,
mis on üllatav,
arvestades, et täiskasvanud isasloom võib kasvada kahe meetri kõrguseks
ja kaaluda 450 kilo.
Ent nagu minagi, on nad ujedad.
Nii et nende välja meelitamiseks on vaja kedagi erilist.
Näiteks meest, kes oskab põdraga rääkida.
Tal pidi metsas oma majake olema.
Arvan, et ta on Grizzly Adamsi tüüpi kutt.
Ma ei usu, et see härrasmees tuleb mulle dressipluusis vastu.
- Tere. - Tere, tere.
- Mu nimi on Mikael. - Mikael.
- Jah. - Eugene.
- Rõõm tutvuda. - Sinuga samuti.
Pead vist seda laenama, sest meil on palju sääski.
- Olen seda kuulnud. - Sa ei taha, et nad sind söövad.
Hüva, sellise välimusega ma ajakirja GQ kaanele ei jõua,
ent kui see sääski eemale hoiab, võtan selle riski.
Arvan, et läheme metsa jalutama.
Mida sa sellest arvad?
- Siis me… - Kiire jalutuskäik.
- Kuidas sellega oleks? - Jah. Näitan sulle oma elutuba.
Põtra kutsutakse paaritumishooajal.
Põdrapull tuleb siis ja mõtleb: „Mind ootab siin kena kallim.“
Ja ta on väga pettunud, kui näeb väikest tüsedat kutti põhjast.
Väike tüse kutt põhjast?
Loodan, et ta ei mõtle mind.
Olen kuulnud, et põder võib joosta 55 km/h.
Nii et oleks halb mõte talle pettumust valmistada.
Kui põder tuleb, ära end liiguta.
Äkki seisan sinu taga. Kas see oleks hea mõte?
Jaa, tee, mida soovid.
Kas oled nüüd rahul?
Hakkame siis põtra kutsuma.
Kõlab, nagu oleksid haige.
Ära naera mu üle.
- Ma võtan asja tõsiselt. - Ei, ei.
Harjumine võtab aega, sest kui seda kuuled,
- mõtled… - Jah.
…et peaksid apteeki minema või midagi. Aga see…
Kas tahaksid proovida?
Ära seda Torontos proovi.
Torontos?
Isegi Rootsis seda proovida tundub sõge.
- See toimib. - Tuli hästi välja?
Hästi.
Ma ei näe midagi.
Kaua tavaliselt aega võtab, et…
- Vahest kolm-neli tundi… - Hea küll.
…sest tal võtab kõndimine kaua aega.
Hea küll.
Mis siis, kui sul on restoranibroneering?
- Või näiteks… - Jah.
- Unusta restoran. - Unustan restorani?
Jah.
Kas näed juba midagi?
- Kuskil? - Ei midagi.
Saime põdralt korvi.
Kurb, kuid Mikael tahab ikka näidata, miks rootslased loodust armastavad.
Rootsis on nii, et kui mõni jookseb kogu aeg ringi…
- Jah. - …teeb ta seda vahel liiga kiiresti,
nii et ta jätab oma hinge.
Seega pead vahel korraks peatuma.
Ootama, kuniks su hing naaseb.
- Selge. Jah. - Jah. Ja mõni ütleb:
„Metsas võib olla nii ångestdämpande, lõõgastav ja…“
Ångestdämpande tähendab metsas olemist,
- lõõgastumist? - Jah.
Pean ausalt ütlema, et see sääsevärk on väga raske.
- Jah. - Nii et ma pole…
Ma pole nii lõõgastunud nagu näiteks sina.
Mikael, aitäh, et mind metsa tõid.
Väga kena oli sinuga siin olla.
Kui suur su õnnestumisprotsent põtra kutsudes on?
Paaritumisajal on see väga kõrge.
Küllap mõnel veab kogu aeg.
Hüva siis, ehk näen mõnda Kanadas.
Mu ångestdämpande leidmine osutus sama keeruliseks kui põdra nägemine.
Ent mu päev looduses pole veel läbi
ja ehk suudan selle Roberti abil leida.
Tere.
Ta lubas viia mu mõnusale jõekruiisile,
mis lõpeb pööripäeva piknikuga.
- Hüva, kajakid. - Jah.
Arvasin, et siin on mootorpaat, nagu meil üks päev oli.
Aga see…
Vahel sõidame mootorpaadiga ja vahel kajakiga.
Täna on mu õnnepäev.
- Jah. - Päästevest. Ole lahke.
Tahan olla kindel, et kohale jõudes on mul hing sees.
- Jah. Hea mõte. - Jah.
- Jah.
Mis iganes juhtub, väldi paanikat.
- Väldin paanikat. - Väldi paanikat.
Iial ei tea, kuidas organism ääretu hirmu ajal käitub.
- Ära satu paanikasse. Ei. - Ei. Ei satu.
- Mis iganes juhtub. - Mu lemmik fraas.
Võta aer ja lükka lahti.
Täiuslik. Väga hea.
Olen elu jooksul mitmele jõele sattunud, kuid vähemalt on mul seekord aer.
Üks asi, mis mulle sedasi jõel olles meeldib…
Siin pole sääski.
Pole sääski?
Vinge.
- Mis tunne on? - Üsna hea tunne. Läheb sujuvalt.
Jah? Tore.
Usun, et olen sündinud seda tegema.
See on tegelikult üsna mõnus.
Ilmselt pole ma end siin veel nii lõõgastunult tundnud.
Selle kohta on üks sõna, eks?
„Ångestdämpande“.
Jaa, kuidas sa seda kirjutad?
Meil pole nii palju aega.
Ångestdämpande.
Jah. Ångestdämpande.
Mis tähendab korralikku annust rahu ja lõõgastust
ning üldist ärevuse- ning stressivaba olekut?
Jaa.
Mine lihtsalt vooluga kaasa. Teeme seda ka siis, kui kajakiga sõidame.
Läheme vooluga kaasa.
Vooluga kaasaminekule tasub veel mõelda,
kuid hetkel on mu mõtted toidul.
Ja Rootsis öeldakse, et kui lumi sulab, tulevad grillid välja.
Nad küll ütlevad seda rootsi keeles. Mõtlesin, et märgin selle ära.
- Tere kõigile. - Tere.
Palverändurid on maabunud.
Mikael.
- Hei, Eugene. Kuidas läheb? - Mikael on juba siin,
mis paneb mind mõtlema, et ta jookseb kiiremini
kui 55 km/h jooksev põder või tuli ta autoga.
- Tere. - See on mu poeg Emil.
Emil? Rõõm tutvuda.
- Mu abikaasa Anna. - Tere.
- Anna. Meeldiv tutvuda. - Anna? Meeldiv tutvuda.
Mis tunne on selle kutiga elada?
Kas ta lihtsalt tirib su sinna kaasa?
Kui sa ei tule, siis… Tead küll.
Me läheme täna metsa, meeldigu see sulle või mitte.
„Stampenande…“ „Ångestdämpande…“ Mida?
Ångestdämpande.
- Ångestdämpande. - Jah.
Ta üritas mulle seda metsas selgitada,
kuid olime sääskedega võitlemisega nii hõivatud, et ma ei saanud aru.
Ångestdämpande.
Mõte on selles, et saad kasutada miskit stressi ja ärevuse maandamiseks.
Rootsis on selleks loodus.
Ma mõistsin seda veidi, kui kajakiga jõel olin.
Lapsed on jube armsad.
- Aitäh. - Las vaatan, kui suur oled.
Las vaatan, kui suur oled.
- Oh heldust. - Ta naeratab.
Jaa, ta on vist valmis jõele minema.
Ma võin ta jõele viia ja teda veidi õpetada.
Hakanud leidma oma ångestdämpande'd,
olen nüüd õiges meeleolus homseks suursündmuseks.
Pööripäeva festivaliks.
On aeg Rootsi moodi päikese auks pidutseda
ja kõik peale päikese on kohal.
Paistab, et see ei pruugi omaenese peole kohale ilmuda.
See vihmavaling annab vooluga kaasaminekule uue tähenduse.
Me pidutseme päikese auks
ja me ei näe seda. See on miski, millest võiks raamatuid kirjutada.
Kuid nad on täiega elevil ja usun, et see võib vahva olla.
- Tere. - Jessica.
Tere tulemast pööripäevale.
Suur tänu.
Arvasin, et vajad vihmavarju.
Jah, tundub, et päike ei pruugi täna välja tulla.
Ei. See on tüüpiline pööripäev.
Peabki veidi sadama,
muidu pole see õige pööripäev.
Tahad ju ehedat kogemust.
- Tahan võimalikult ehedat pööripäeva. - Jah.
Festivali kõrghetkeks on meiupuu püsti ajamine.
Sellele järgneb tantsimine, joomine
ja kõik muu, mis tantsimisele ning joomisele järgneb.
Ent esmalt tahab Jessica, et kogeksin
üht teistsugust Rootsi tava.
Mõtlesin, et alustame Rootsi fika'st, kui see sulle sobib.
- Rootsi fika. - Jah.
Tavaliselt käib selle juurde küpsetis ja kohv,
aga tegelikult on see hetk lõõgastuda, maha istuda ja sõbraga vestelda.
- Mulle sobib. - Fika on parim.
Mõned asjad, mida festivalil pakutakse,
on tõeline maiuspala maitsemeelele.
- Kas sulle meeldib? - Täiega.
Ja siis on see siin.
Rootslased armastavad marineeritud heeringat -
kirbet hapendatud kala,
mida reeglina pakutakse Rootsi lauas.
Tere. Kas saaksin heeringat mekkida?
Ja Jessica tahab väga, et seda mekiksin.
Puhastad kala ära?
- Jah. - Jah.
Sinder, see on… Ei jõua ära oodata.
Võid luudega süüa, aga see pole…
Ei. Sa ei taha luid.
Mida sa arvad?
See on väga hea.
- Oled kindel? - Jah.
- Sa ei tee nalja? - Ei.
Ei tee nalja?
Ja pärast heeringat
pakub Jessica miskit, millega maitse alla loputada.
Oleme kohal.
Kohtume Eva ja Göraniga, et teha traditsiooniline toost
enne meiupuu püsti ajamist.
Niisiis, minu mjukkaka. Arvan, et olin päris tubli.
- See on imemaitsev. Päriselt. Väga hea. - Kas pole hea?
- Mulle meeldib väga. - Hea.
Näed, polegi nii raske…
- Ei. Olid väga osav. - …see leivaküpsetamine.
- Eks ole? - Jah.
Niisiis, pakume napsi,
aga peame laulma, enne kui võime seda juua.
- Loodan, et harjutasid. - Göran?
- Imeline. - Imeline.
- Hea naps. - Jaa, hea naps.
Pööripäev on. Peab võtma.
Et oleks vahva, eks?
Kui sul on mingi tava, mis on mitusada aastat kestnud,
siis on see osa sinu olemusest.
Ma olen rootslane ja mu vanemad tegid seda,
mu vanavanemad tegid seda, nende vanemad tegid seda
ja nende vanavanemad tegid seda.
See on õnnelik aeg ja see kuidagi haarab sind.
Läbimärjalt päikese auks pidutsemises on teatud irooniat.
Vihmast rääkiv laul „Singin' in the Rain“ on rootslastele tühiasi.
Enamikus Rootsi osades ajavad mehed meiupuu püsti.
Kuid Põhja-Rootsis
on väga tugevad ja iseseisvad naised, kes suudavad seda ise teha.
Nagu su ema.
Jah, mu ema on väga tugev ja iseseisev naine.
Ja seal see on.
Jaa!
Kas ronime selle otsa ja leiame endale koha?
Nad tantsivad ümber meiupuu.
Oh heldust.
See on konnatants.
Selge.
Nad matkivad konna häälitsusi.
Mõistagi ei iseloomusta miski Rootsi pööripäeva paremini
kui konna moodi tantsimine.
See oli Prantsuse marsiviis,
kuid rootslased muutsid selle armastatud rahvalauluks.
Mulle meeldib, et nad seda sellise säraga teevad…
- Jaa. - …sellise ilmaga.
Ma ei tea, kas olen varem midagi sellist näinud.
Ainult Rootsis.
Ilm ei heiduta meid. Võib sadada, võib päike paista.
Tähistame igal juhul.
Ütlen ausalt. Mul on tegelikult väga lõbus.
- Jah? Päriselt? Aimasin seda. - Jaa. Ma pole midagi sellist
- lapsest saati teinud. - Ei.
Kui mu väike lapselaps James, mu tütar,
mu poeg ja mu naine oleksid siin, tantsiksin ka täna ümber meiupuu.
Kui näen seda sellise ilmaga,
paneb see mind neid inimesi armastama.
See on üsna naljakas, et meiupuu on fallose sümbol.
Keeruline on samastada seda perekondliku peoga, kuid see asi on sügavam.
See on viljakus, mis läheb maasse.
Maapinna viljakus toob välja lilled,
mis kaunistavad meiupuud,
see toob toidu, mida sööte.
See ongi selle püha mõte.
Seda vooluga kaasaminek siin Rootsis tähendabki.
Tuleb olla tänulik, kui kõik toimib.
Elad talve üle, kuna tead, et üks päev tuleb päike välja.
See annab sulle aimu rootslaste hingest.
See üks suur asi.
Vooluga kaasaminek
on kõige olulisem õppetund, mille ma Rootsist kaasa võtan.
Loodan, et sellest on mulle kasu, kui oma Euroopa odüsseiat jätkan.
Järgmine kord.
Šotimaa on mu ema kodumaa ja ta elas siin 13. eluaastani.
Korralik trenn.
Su pere oleks käinud siin teistega tähistamas.
Ma pole seda tunnet varem kogenud.
Siin nad on.
Keeruline on lähemalt oma sugupuud uurida.
Terviseks.
Appi.
Tõlkinud Vova Kljain