Sanotaan, että matkustaminen on tosielämää.
Ehkäpä, ellei päivä lentokentällä vie ensin kaikkia voimia.
Minne muualle nimittäin saavutaan kaksi tuntia etuajassa,
jotta oltaisiin lopulta vaarassa myöhästyä?
Uskon kuitenkin viime vuoden matkojen tehneen minulle hyvää.
Ne tuntuivat avartavan näkemystäni.
Ainakin jonkin verran.
Seuraava kokemus on ilmeisesti ehdoton -
kaikille kunnon matkailijoille.
Lähden Eurooppaan.
Missä oikein olemme?
Lähden tutkimaan mannerta -
ja etenen aivan ylhäältä kauas alas saakka.
Jätän tunnetut reitit löytääkseni salaisia aarteita...
Näettekö tämän?
...ja kokeakseni orastavan seikkailuhengen.
Katsokaa. Ilman käsiä.
Ne ovat tässä. Onko tämä keula?
Koulutan makunystyröitäni.
Olipa hyvää.
Rypäleet ovat kypsiä.
Yritän elää kuin paikalliset.
Tervetuloa kylääni.
Tämä on mieletöntä.
Pelastin juuri henkesi. Muista minut.
Unohdan kaikki huolet.
He ovat tulossa.
Koskaan ei tiedä, miten keho reagoi äärimmäiseen kauhuun.
En ole tehnyt tällaista lapsuuteni jälkeen.
Ja lausun pian kolme sanaa, joita en ole lausunut ennen.
Olen valmis lähtöön.
Opin Ruotsissa hyttysistä enemmän kuin uskoin koskaan oppivani.
Toivon, että seuraava Euroopan-kohteeni -
opettaa minulle vieläkin enemmän itsestäni.
Skotlanti on kotimaani, tai oikeastaan äitini kotimaa.
Hän syntyi Skotlannissa ja asui täällä 13-vuotiaaksi.
Vierailen täällä ensimmäistä kertaa.
SKOTLANTI
Minun perheeni ei ole ainoa, jolla on läheisiä yhteyksiä Skotlantiin.
Myös Windsorin perhe palaa tänne usein.
Brittien kuningasperhe.
Ensin kuningattaret Viktoria ja Elisabet II, ja nyt Eugene I.
Kiitos paljon.
Parempi myöhään kuin ei milloinkaan. Olen 76-vuotiaana elävä todiste siitä.
Matkustin nimittäin 1 600 kilometriä Ruotsista -
juurilleni kauniiseen Skotlantiin Ison-Britannian pohjoisosaan.
YLÄMAA SKOTLANTI
Aloitan juuriini tutustumisen seudulla, jolla kuningatar Elisabet -
vietti elämänsä viimeiset päivät.
Ylämaalla.
Tavallaan ymmärrän, miksi tämä on hieno pakopaikka.
Täällä on kaunista.
Ja myös avaraa.
Ylämaalla on noin 25 000 neliökilometriä hätkähdyttävän kaunista -
ja hieman karua maisemaa.
Missä oikein olemme?
Jos yövyn teltassa Skotlannissa, tämä on ehkä sarjan päätösjakso.
Äitini eli lapsuutensa Glasgow'ssa.
Uskon, että elämäntyyli oli -
äitini Skotlannissa erilainen -
kuin Windsoreiden Skotlannissa.
Suunnittelen pyhiinvaellusta Glasgow'hun -
mutta yövyn Ylämaalla majapaikassa, joka näyttää -
ja kuulostaa kuninkaalliselta.
Tervetuloa Skotlantiin. Olen Lynne, Candacraig Housen omistaja.
Kiitos paljon. Aikamoinen vastaanotto.
Näytänkö sisätilat?
- Mieluusti. - Selvä.
Kyllä.
Candacraig on Ylämaan luksuskartano.
Se rakennettiin 1600-luvulla,
joten se on noin 200 vuotta vanhempi kuin Kanada.
Nykyisin kartano ja sen 12 makuuhuonetta ovat saatavilla hyvään hintaan,
jos on valmis pulittamaan vähintään 12 000 dollaria yöltä.
Todella hienoa.
Talon piirtänyt arkkitehti suunnitteli myös Balmoralin linnan,
joka kuuluu kuningasperheelle.
- Kuinka lähellä Balmoralin linna on? - Noin puolen tunnin matkan päässä.
He ovat siis käytännössä naapureitasi.
- Aivan. - Ovatko he käyneet täällä?
- Ovat. - Selvä.
Nykyinen kuningas ja kuningatar ovat vierailleet täällä.
Uskon, että linnojen omistajat -
haluavat nuuskia myös muiden linnoja.
- Tännekö? - Kyllä.
Täällä viihtyvät muutkin kuin kuninkaalliset.
Tämä on ruokasali.
Olemme selvästikin Skotlannissa.
Täällä ovat käyneet myös monet työtoverisi Hollywoodista.
- Selvä. Ketkä? - Steve Martin.
Robin Williams.
Sean Connery.
- Oikeastiko? - Olet siis hyvässä seurassa.
Vastaus on yksinkertainen.
Sean Connery on istunut täällä.
Olen nähnyt tartaania kilteissä.
En ole koskaan nähnyt sitä seinillä, katossa enkä lampunvarjostimissa.
Tartaanikaupunki.
Ylenpalttinen tartaanin käyttö ei kuitenkaan valtaa ajatuksiani täysin.
Tapaan nimittäin Michaelin, joka on juutalaissukujen asiantuntija.
- Hauska tavata. - Mitä kuuluu? Hauska tavata.
Hän on selvittänyt äitini, Rebecca "Betty" Kudlatzin, sukujuuria.
LAAJA SUKUPUU
Tämä on hieman pelottavaa.
Nolojen tietojen paljastuminen ei tunnu mukavalta ajatukselta.
"Isovanhempiesi vanhemmat olivat murhaajia ja varkaita,
ja ikävä kyllä he ryöstelivät paljon."
"Niinkö?
Oikeastiko? Selvä."
Tämä on laaja sukupuu.
Tässä ovat isoisäsi vanhemmat -
Samuel ja Nellie.
En ole nähnyt näitä kuvia aiemmin.
He ovat isoisäsi vanhemmat.
He tulivat pienestä Nasielskin kaupungista,
joka on noin 40-50 kilometrin päässä Varsovasta.
Perhe saapui Glasgow'hun vuonna 1891.
- Minkä niminen... - Nasielsk.
Nasielsk.
Kertoiko äitisi, miksi he lähtivät ensin Glasgow'hun -
ja sitten Kanadaan?
Monet lähtivät Amerikkaan 1900-luvun vaihteessa.
Aivan.
En tiedä, miksi he valitsivat Skotlannin. Tiedätkö sinä?
Siihen aikaan oli harvinaista -
lähteä laivalla Pohjois-Amerikkaan Euroopan mantereelta.
Se oli hyvin kallista, ja perheet olivat köyhiä.
Useimmat perheet jakoivat matkan kahtia.
- Aivan. - He maksoivat sen osissa.
Saapuminen Glasgow'hun oli varmaan järkyttävää,
koska he asuivat Gorbalsissa, joka oli hyvin köyhää aluetta.
- Niin. - He kuitenkin jäivät sinne 30 vuodeksi.
Aivan.
Tässä on kuva perheestä.
Äitisi on yksi nuorimmista.
- Onko hän tuossa? - Uskon niin.
Kyllä vain.
Hurjaa.
Olen tavallaan ylpeä siitä, että sukulaiseni -
halusivat perheelleen paremman elämän.
Mietin, mitä heidän oli kestettävä.
Kokemus oli varmasti rankka.
Jos äitini olisi jäänyt Skotlantiin, en tiedä,
ketä tässä haastateltaisiin nyt.
En varmastikaan olisi tässä, koska hän tapasi isäni Kanadassa.
Elämän näennäisesti vähäpätöiset käännekohdat ovat kiehtovia.
En ollut käynyt tässä kauniissa maassa,
vaikka se muokkasi äitini lapsuutta.
Nyt kun olen täällä vihdoin, haluan omaksua kaiken.
Olen siis vastannut myöntävästi erään paikallisen kutsuun.
Tutustun tärkeään kansanhuviin.
- Robert. - Hei. Hauska tavata.
Se ei varmaan ole yhtä hermostuttavaa -
kuin hirvijahti Ruotsissa.
Vai onko?
Mitä teemme? Minne menemme?
Teemme jotain mukavan perinteistä.
Viemme sinut Dee-joelle Royal Deesideen -
lohta kalastamaan.
- Lohta kalastamaan. - Kyllä.
Selvä.
Miksi lohen kalastaminen on suosittua Skotlannissa?
Täällä on hienoja jokia, ja niissä on upeita lohia.
Lohet ovat hyvin energisiä.
Pikku kalat kulkevat makeanveden jokien alajuoksulle -
ja edelleen Atlantin valtameren yli.
Sitten ne kääntyvät -
ja palaavat takaisin joelle.
Kalat tulevat kutemaan, eivät kalastajien saaliiksi.
Lohien vaellus takaisin Skotlantiin -
kuulostaa paljon vaarallisemmalta kuin oma matkani,
mutta nämä arvostetut kalat houkuttelevat kalastajia koko maailmasta.
Kalojen pyydystäminen on vaikeampaa kuin luulisi,
joten Robert on pestannut mukaan asiantuntijan.
- John. - Eugene.
- Hauska tavata. - Samoin.
- Tervetuloa. - Kiitos.
On hienoa olla täällä.
John on gillie. Se on gaelin kieltä ja tarkoittaa apulaista.
Hän on tavallaan Ylämaan opas.
Hän tietää kalastamisesta kaiken, paitsi sen, että olen siinä surkea.
Hän huomaa sen kuitenkin pian.
Saat tästä mukavat vaatteet.
Tärkeintä on olla loukkaamatta gillieä.
Nosta olkaimet.
Haluan olla kunnon opiskelija. Mallioppilas.
Olen innoissani. En halua pilata hänen päiväänsä.
Kappas vain. Näytät hyvältä.
Opetan yliolanheiton.
Ympäri.
Se heiton osa, jossa noustaan olan yli,
on kuin tarjottimen kantaminen.
Se on viskiä, minun viskiäni. Et saa läikyttää sitä.
Jos John kuvittelee minun pystyvän siihen,
hän on varmaan jo käynyt juomakaapilla.
Hyvä on. Rauhallisesti.
On kuitenkin parasta yrittää.
Pyyhkäise ympäri.
- Juuri noin. - Kappas vain. Hienoa.
- Onnistuit. - Hyvä.
Kokeile uudestaan.
Täydellistä.
- Hienoa. - Loistavaa.
Miltä näyttää?
Olet valmis kalastamaan lohta.
Hyvä on.
Tästä voisi tulla uusi harrastukseni.
Luopuisin golfista ja aloittaisin lohen kalastamisen.
Ymmärrän, miksi monet pitävät tätä hyvin rentouttavana.
Täällä on nimittäin kaunista.
Miten siellä pärjätään?
En ole saanut mitään.
Miltä tämä tuntuu?
Tästä on tulossa lempilajini.
Näytät hyvin onnelliselta.
Kuulin, että kuninkaallisetkin kalastavat täällä.
Tämä joki virtaa heidän maidensa läpi.
Toivottavasti heillä on parempi kalaonni.
Kala ei nimittäin ole edes näykkinyt, vaikka olen ollut täällä tunnin.
Hei, Eugene, syökö kala?
Ei vielä, mutta uskon, että se kävi pari kertaa lähellä.
Haluatko lopettaa?
- Selvä. Lopetetaan. - Hyvä on.
Lohi pääsi ehkä pälkähästä,
mutta kalastajan surun turruttaminen kuuluu ilmeisesti elämykseen.
Haluatko pikku ryypyn?
Aika nauttia väkijuomaa.
En pidä viskistä.
Se on väkevää, mutta kaverit, joiden kanssa kalastin,
olivat mukavia skotteja.
He tuntuivat kannustavan minua.
Se teki iltapäivästä mukavan.
Voisiko päivän päättää paremmin kuin erään aiemman vieraan tapaan?
Sir Sean Connery tilasi vodkamartinin.
Alan pitää Skotlannista jo ensimmäisenä päivänä.
Siinä on oma viehätyksensä.
Äitini ja hänen sukunsa -
valtaavat ajatukseni.
En uskonut, että se vaikuttaisi minuun näin.
Selvitän huomenna lisää sukuni historiasta.
Toivotaan, etteivät säkkipillit aloita kovin aikaisin.
Erittäin hyvin nukutun yön jälkeen -
alan nauttia kuninkaan elämästä omassa linnassani.
Tämä on aika upea.
Lähden kuitenkin tänään Ylämaalta -
Glasgow'hun saadakseni lisää tietoa äitini lapsuudesta.
Äiti kertoi vain suvun tarinoita.
Hän ei juuri puhunut elämästä Gorbalsissa, joten olen hyvin innoissani.
Glasgow'hun on yli 160 kilometrin matka.
Minun on kuulemma välttämättä pysähdyttävä eräässä paikassa.
Siellä on yksi harvoista osaajista, joka tekee kaiken käsityönä.
Minulla on melkein oikeus pukeutua kilttiin,
koska sukuni toinen puolisko oli Skotlannista.
He käyttivät perhejuhlissa kilttejä -
ja pitivät hauskaa.
He nauroivat paljon.
Jos he pystyivät siihen ilman alushousuja,
minulla on velvollisuus tutustua tähän sukutraditioon, vaikka hermoilen.
- Hei. Mitä kuuluu? - Olet varmaan Bill.
Kyllä vain.
Kiltin salaisuus on tartaanissa.
Kuoseja tunnetaan yli 9 000,
ja noin puolet niistä kuvastaa sukuja tai klaaneja.
En tiedä onko omalla suvullani...
- Niin. - ...tartaania.
En muista heidän maininneen sitä.
Selvä.
Yritetään etsiä jotain, mikä kuvastaisi sinua -
henkilökohtaisesti.
Olen ammatiltani koomikko.
Onko koomikkotartaania?
Riippuu siitä, mitä haluaa.
Sopisiko tämä?
Tämä on nimeltään kosher-tartaani. Se on juutalaisten tartaani.
Se kuulostaa sopivan kuin nyrkki silmään.
Selvä. Otan muutamia mittoja.
- Mitä tarkoitat? - Mittaan vyötärön,
lantion ja pituuden.
Hyvä on.
Mittaan pituuden lonkkaluun yläpäästä polveen.
Bill on tehnyt enemmän kilttejä kuin minä olen syönyt bageleita.
Olisin jättänyt ne syömättä,
jos olisin tiennyt mittojen ottamisesta.
Hyvä on.
Muista, että söin juuri lounasta.
Selvä.
No niin.
Yhdeksänkymmentäseitsemän senttiä.
En hallitse metrijärjestelmää.
Se on noin 38 tuumaa.
Eikä ole. Kokoni ei ole 38.
Se on 34.
Mittanauha ei valehtele.
Uskon, että voin luottaa Billiin.
En kerro tätä ympärysmittaa.
- Pidän sen salassa. - Selvä.
Kyllä.
Hänen työssään on hallittava monet yksityiskohdat.
No niin.
- Selvä. Mikä se onkaan. - Valtava.
Kiitos.
Ompelin kerran paidannapin. Se oli uuvuttavaa.
Voinko tarjota juotavaa?
Rehellisesti sanottuna en ole suuri viskin ystävä.
- Hupsista. - Etkö?
Tuo riittää.
Malja sinulle, Bill.
- Ja sinulle, Eugene. - Sinulle ja taidoillesi.
Terveydeksi.
Kaksi paukkua vuorokaudessa, enkä ole vieläkään tottunut viskiin.
Jos en ala hommiin, sinä et saa kilttiä.
Kiltti on kuitenkin minulle kuin rooliasu,
ellen opi ymmärtämään skotlantilaisia juuriani syvemmin.
Minua on vaikea innostaa matkustamaan. Siitä todistaa, että saavun Glasgow'hun -
vasta sata vuotta sen jälkeen, kun äitini lähti näiltä rannoilta.
Glasgow on äitini synnyinkaupunki.
Tämä on lähes täysi vastakohta Ylämaalle.
Tämä näyttää työläiskaupungilta.
Olen tavallaan iloinen, että tulin tänne.
Isoisäni vanhemmat saapuivat Puolasta,
kuten tuhannet muut siirtolaiset.
He asettuivat Gorbalsin asuinalueelle Clyde-joen etelärannalle.
Tämä on Gorbals.
Tässä se on.
Tämä tuntuu omituiselta.
Tunne on entuudestaan tuttu,
mutta tässä on hyvä vivahde.
Talo, jossa äitini asui 13-vuotiaaksi, purettiin,
kun Gorbalsin aluetta uudistettiin.
Sukututkimusasiantuntija Michael lupasi näyttää minulle -
yhä olemassa olevan aikakapselin.
Tämä on täysin ennallaan.
Glasgow'n vuokratalot näyttivät tältä 1900-luvun alussa.
Tästä saa parhaan käsityksen, millaista elämä oli silloin.
- Oletko valmis? - Olen. Mennään katsomaan.
Selvä.
Kuusikymmentätuhatta ihmistä ahdettiin alueelle,
joka vastaa puolikasta Coney Islandista. Gorbalsin vuokratalojen elinoloja -
sanottiin Euroopan huonoimmiksi.
Olemme täällä.
Tämä oli asunnon sydän.
Keittiö.
Tämä oli tapahtumien keskus.
Se oli monikäyttöinen.
Täällä tehtiin ruokaa.
- Täällä myös syötiin. - Selvä.
Huomasit ehkä jotain nurkassa.
- Sängyn. - Kyllä.
Huoneessa oli alkovi, koska täällä myös nukuttiin.
Keittiötä oli pakko käyttää myös nukkumiseen kustannussyistä.
Etenkin suurissa perheissä.
Sängyn alla oli kylpyamme,
joka vedettiin esiin lasten kylpyä varten.
Voi sentään.
Äitisi ja sisarukset kylpivät ehkä kerran viikossa.
Onnekkain heistä kylpi ensimmäisenä.
Huono-onnisin -
kylpi viimeisenä samassa vedessä.
Tässä on vuoden 1921 väestönlaskenta.
Isoisäsi vanhemmat olivat kuolleet,
mutta isovanhempasi Louie ja Flora,
kahdeksan lasta ja alivuokralainen asuivat asunnossa,
joka ei ollut yhtä mukava kun tämä.
- Ei yhtä mukava. - Aivan.
Kun perheesi saapui, taloissa oli yhteiset WC:t.
Yhtä WC:tä käytti noin 25-30 henkilöä.
- Oliko WC ulkona? - Kyllä.
Siinä oli ehkä ovi, ehkä ei.
En usko, että puhuimme siitä koskaan.
Aivan.
Toivon, että olisin saanut tietää,
miten 11 ihmistä selviytyivät yhdessä.
Äitini ei puhunut siitä koskaan.
Tässä on makuuhuone.
Patja on tehty hevosen jouhesta -
ja vuodevaatteet oljesta.
En osaa sanoa, oliko sänky mukava,
mutta se oli melko lämmin.
Äitini oli hyvin hauska. Hänellä oli ihana nauru.
Hän vain -
nautti elämästä ja ajatteli aina positiivisesti.
Yksitoista ihmistä kaksiossa.
- Hän ei valittanut koskaan. - Aivan.
Tämä antaa ehkä parhaan mahdollisen kuvan -
äitini lapsuudenkodista,
mutta Michael haluaa viedä minut paikkaan, jossa äitini kävi lapsena.
Milloin kävit synagogassa?
Siitä on aikaa.
- Onko? - Kyllä.
Garnethillin synagogaan.
En tiedä, miten tämä eroaa Kanadan synagogista.
En tiedä, olenko ollut näin vanhassa synagogassa.
Tämä synagoga rakennettiin vuonna 1879.
Se oli Skotlannin ensimmäinen varta vasten rakennettu synagoga.
Gorbalsin alue on noin 2,5 kilometrin päässä.
Onko siis mahdollista, että äitini perhe -
on ollut täällä joskus -
- viettämässä juhlaa? - On.
He ovat juhlineet täällä häitä,
bar mitsvaa tai muuta sellaista.
Hän oli ehkä noin 7-10-vuotias.
On vaikea kuvitella hänet lapsena, mutta...
Täällä oleminen sata vuotta myöhemmin tuntuu liikuttavalta.
Ajatteletko häntä usein?
Joka päivä.
Äitiäni ja isääni.
Jossain vaiheessa päivää he tulevat aina -
mieleeni.
Tuntuu, että olen tämän äidilleni velkaa. Näen, mistä kaikki alkoi.
En ole koskaan pitänyt juuriani kovinkaan tärkeinä.
Samastuin niihin vain tarinoiden kautta.
Olen siis iloinen, että tulin tänne.
On hienoa olla täällä.
Olen iloinen, että saan uuden yhteyden juuriini.
Kun herään viimeiseen päivään Skotlannissa,
tiedän, että se, mitä opin äitini lapsuudesta Glasgow'ssa,
elää muistoissani kauan.
On kuitenkin pysähdyttävä vielä jossain, jotta sukuni tarina saa päätöksen.
Olen löytänyt haudan,
jossa lepäävät kaksi urheinta tietämääni ihmistä.
Isoisäni vanhemmat Samuel ja Nellie.
"Äitiämme Nellie Kudlatzia rakkaudella muistaen.
Kuollut tammikuussa 1921."
Ja isoisäni isä.
Aikamoista.
Patriarkka, eikö vain?
Olen nyt mahdollisimman lähellä omia sukujuuriani.
Olen sukupuuni ytimessä.
He tavoittelivat parempaa elämää.
He menestyivät hyvin lähtökohtiinsa nähden.
Vierailu Skotlannissa on lähentänyt minua ja klaaniani.
Olen yllättynyt, että tunnen olevani kotona.
Tämä on kuin Pohjois-Ontario.
Takanani siintää täydellinen sateenkaari.
Eikö olekin kaunis?
Kun ajattelen nyt Skotlantia,
mielessäni liikkuu kaikenlaista -
uskomattoman hienosta Candacraigista -
Gorbalsiin.
Olen myös tyytyväinen yhteydestä, joka syntyi,
kun tulin tänne.
Juhlin ennen lähtöä juuriani, joihin olen päässyt tutustumaan.
Sain nimittäin illaksi kutsun perinteisiin skotlantilaisiin juhliin.
Jos haluan nostaa maljan aidon skotin tapaan,
minun on ensin totuteltava erääseen suvun suosikkiin.
Isoisäni nautti -
pienen viskipaukun joka perjantai.
En ole koskaan ollut viskin ystävä mutta olen aina ihaillut viskin juojia.
Viski jäillä vaikuttaa hienolta,
mutten ole koskaan pystynyt juomaan sellaista.
Tehdäkseni kunniaa isoisälleni ja näyttääkseni hienommalta -
suuntaan paikalliseen tislaamoon tapaamaan viskiasiantuntija Garyä.
Hauska tavata.
- Tervetuloa Loch Lomondin tislaamoon. - Kiitos.
Onko tämä tapahtumien keskipiste?
Kyllä, paljolti. Tämä on viskin taikaa.
Jestas, onpa täällä tynnyreitä.
Niitä on tuotantolaitoksissamme noin puoli miljoonaa.
Selvä.
Skotlantilaista viskiä voidaan tehdä vain Skotlannissa.
Useimmat tynnyrit ovat kuitenkin peräisin Yhdysvalloista,
ja niissä säilytettiin aikoinaan bourbon-viskiä.
Miksi tynnyrit ovat tärkeitä -
viskin tuotannossa?
Ne tuovat viskiin lisää makua ja myös väriä.
Tislattu alkoholi on melko kirkasta,
mutta tynnyrissä -
se saa kauniin kullanhohtoisen ja keltaruskean sävyn.
Sekin on peräisin tynnyristä.
Tervetuloa varastoon.
Tänne mahtuu jopa 8 000 tynnyriä.
Maistamme pian kunnon viskiä,
mutta toin myös näytteen tislattua alkoholia.
Tämä on siis tislauksen tuote.
Se on kirkasta nestettä. Kaikki väri on peräisin tynnyreistä.
Pyöräytä lasia vähän.
Tuo se nenän lähelle.
- Tuoksuu... - Anteeksi.
Täytyy mainita, että tässä on 63 % alkoholia.
- Olinkin sanomassa. - Niin.
Poskionteloni puhdistuivat juuri.
Se ei tuntunut kovin terveelliseltä.
Täysi annos 63-prosenttista.
Eli...
Odota hetki.
Mamma.
Se kuori pari kerrosta ruokatorven ihoa.
Rankka kokemus.
Maistellaan siis seuraavaksi viskejä.
Ilmeisesti jonkinlainen alkemia -
vaikuttaa tuohon lentopetroliin, kun sitä kypsytetään vanhassa tynnyrissä.
Tämä on 18-vuotiasta.
Se on kypsynyt bourbon-tynnyrissä.
Värieron näkee heti.
- Se on peräisin puusta. - Aivan.
Huomaat varmaan -
- tässä hedelmäisyyttä. - Tuoksuu paremmalta.
Tämä on pehmeämpää.
Aivan.
Voit kokeilla.
Kippis sun kiltille, kuten sanotaan.
Tämä on mahtavaa.
Tämä maistuu -
- erittäin hyvältä. - Todellakin.
Tässä on paistetun omenan vivahteita.
Minusta tässä on lähes juopunutta tunnelmaa.
Se oli parempaa kuin uskoin.
Itse asiassa yllätyin.
Huomaatko vivahteita?
En.
Palaan linnaani.
On aika juhlia, ennen kuin matka jatkuu.
Tunnen vihdoin olevani valmis pukeutumaan kosher-kilttiin.
No mutta.
Tuntuuko mukavalta?
Hyvin mukavalta.
Aivan oma tartaanini. Vai mitä?
Illan ruokalistalla on Skotlannin parasta antia.
Hyvää viskiä.
- Kippis. - No niin.
Kippis.
Arvostan sitä nyt oikeasti.
Skotlannin kansallisruokaa haggista.
Melko hyvää.
Haggikseen totuttelu voi viedä hieman enemmän aikaa.
Ja hieman Ylämaan tanssia.
En kokenut nuorena olevani skotlantilainen,
mutta parissa päivässä sisälläni heräsi tunne -
yhteydestä äidin sukuun.
Se yllätti minut hyvällä tavalla.
Äidillä ja hänen perheellään oli tietynlainen asenne.
He olivat hyvin ilomielisiä.
Kaikissa tapaamissani oli samanlaista iloista ystävällisyyttä.
Toivoin Euroopan matkalta uusia seikkailuja -
mutten osannut odottaa, että näkisin oman elämäni uudella tavalla.
Tulin Skotlantiin muukalaisena -
mutta lähden täältä tietäen, että tämä maa on osa identiteettiäni.
Uskon, että äitini olisi ylpeä.
Hienoa, Eugene.
Hyvä.
Tämä on urheilua.
Onneksi ilmastointi toimii.
Seuraavaksi.
Euroopan-matkani jatkuu maahan, joka on maailman suosituin kohde.
Vaihdetaan poskisuudelmat. Olet Ranskassa.
Täyttä vauhtia eteenpäin.
Tietää olevansa Ranskassa, kun autoon mahtuu -
kaksi maajussia ja perunasäkki.
Olen kuin Backstreet Boys.
Ei vaikuta hyvältä ajatukselta.
Ne eivät pidä minusta.
Yritän kokea joie de vivren joka päivä.
Aika hyvä.
- Näetkö? - Näen.
Vasemmalle.
Hän on myöhässä. En yleensä odota miehiä.
Tekstitys: Liisa Sippola