Pravijo, da živiš le, če potuješ.
Mogoče, če ti dan na letališču prej ne izpije vseh moči.
Še kje drugje od vas zahtevajo, da pridete dve uri prej le zato,
da se lahko zgodi, da boste dve uri zamujali?
Vendar vseeno mislim, da so mi lanska potovanja koristila.
Razširila so mi obzorja.
Do neke mere.
Zato se lotevam nečesa, kar mora menda storiti vsak popotnik, ki kaj da nase.
Prepotoval bom Evropo.
V redu. Kje smo pravzaprav?
Prepotoval bom vso celino.
Od skrajnega severa do skrajnega juga.
Zapustil bom uhojene poti, odkrival skrite bisere…
Snemate?
…in razvijal pustolovskega duha, ki se prebuja v meni.
Poglejte, brez rok.
Tukaj so. Kako se reče temu? Krma?
Izobraževal bom svoje brbončice…
U, je bilo dobro.
Grozdje čaka.
…in poskušal živeti kot domačin.
Dobrodošli v moji vasi.
To je noro.
Življenje sem ti rešil. Ne pozabi me.
Skrbi bom pospravil med prtljago…
Prihajajo.
Ne vemo, kako se bo telo odzvalo na grozo.
Tega nisem počel od otroštva.
In izrekel bom besede,
Pripravljen sem na vzlet.
EVROPA
Vsako potovanje se mora nekje začeti.
Moj izrek.
Moje se začenja tukaj, na skrajnem severu Švedske.
Pod mano se razteza vsa evropska celina.
Za bolj slabo izkušenega popotnika je ta misel srhljiva.
Za prvi del svoje epske evropske pustolovščine
sem preletel skoraj 10.000 kilometrov in sedem časovnih pasov.
Iz Toronta sem odpotoval v majhni Gammelstad na Švedskem.
Od severnega tečajnika sem oddaljen samo 50 kilometrov.
Menda sonce tako visoko na severu nikoli ne zaide.
Kako naj živim brez noči?
Če imam slab dan, vsaj vem, da se bo končal.
Rad imam rutino. Všeč mi je, da dnevu sledi noč.
Ampak Švedi imajo na to drugačen pogled.
ŠVEDSKA
Na Švedskem najdaljši dan v letu proslavijo
z največjim praznikom na koledarju. S kresno nočjo.
Toda preden se bom pridružil zabavi za konec tedna,
me bo krajevni vodnik Robert s svojim taksijem odpeljal v moj hotel.
- Takole naj stopim? - Ja.
Dobil bo bogato napitnino, če v čoln na poti ne bo vdrla voda.
Pojdiva.
- Tale reka pa ni od muh, Robert. - Druga največja na Švedskem je.
Dolga je 580 kilometrov. Ogromna.
Švedska se je v 16. stoletju začela modernizirati
in drvarji so uporabljali reko.
- Drvarstvo je tu velik posel? - Ja, veliko dreves imamo.
Ne šali se.
V državi raste okoli 87 milijard dreves.
Več kot tretjina vseh dreves v ZDA,
nagnetenih v državi, veliki kot Kalifornija.
Ampak toliko gozdov žal pomeni tudi…
Komarji.
- Komarji? - Ja.
Več kot 47 vrst jih imamo.
Sedeminštirideset vrst komarjev?
Ja.
Kaj tu večinoma počnejo ljudje?
Radi smo v naravi.
Poleti gremo na reke. S kajaki in čolni. Mečemo trnek.
Pozimi gremo lovit ribe pod ledom, hodimo v gozd, se vozimo z motornimi sanmi.
Tu je življenje skrajno.
Kot večina mestnih srajc menim, da je skrajno že, če nimam wi-fija.
Zato me prihod v kraj, v katerem je glavna cesta reka, nekoliko iztirja.
Milo rečeno.
Približujeva se vašemu hotelu. Imenuje se Arctic Bath.
Po imenu sklepam, da ta hotel ni za šleve.
Po obliki spominja na kup hlodov. Namenjen je ljudem,
ki želijo okusiti finejšo stran divjine
za slabih tisoč dolarjev na noč.
Razkazala mi ga bo Jessica.
Njena družina v tem edinstvenem delu sveta živi že več rodov.
- Na cilju ste. - Reči moram,
da je to ena najbolj nenavadnih zgradb, kar sem jih videl.
V plavajočem obroču so restavracija, masažne kadi in savna.
V sredini pa je bazen oziroma ograjen del reke Lule.
Vidite tisto mrežo?
Skrbi, da vam ščuke ne grizejo prstov, ko plavate.
- Res? - Ja.
Bivali boste v eni od njih. Pridite.
- To je vaša soba. - Veliko okno.
Da boste imeli vso noč sonce.
S čim pa lahko okna zagrnem? Ali…
- Tu so žaluzije. - Ja.
Ampak zakaj bi jih uporabili?
Recimo za spanje.
Če ste prišli okusit švedski način življenja,
jih pustite odprte.
- Žaluzije? - Ja.
- Potrebujem malo več teme, ampak… - Ja.
Z mamo pečeva naš tradicionalni kruh.
Pridite ponj, da ga boste nesli na praznovanje.
- In spoznali boste mojo mamo. - Prav.
- V redu. Hvala, Jessica. - Hvala vam.
Peka kruha je le del priprav na kresno noč.
Mestece se vsako leto preobrazi in sprejme več tisoč veseljakov.
Jessica mi je rekla, naj grem na mestni trg in spoznam Evo.
Imate kdaj občutek, da niste dovolj svečano oblečeni?
- Zdravo, Eugene. Pozdravljeni. Eva. - Zdravo. Eva.
- Ja. - To je moj mož Göran.
- Göran? Pozdravljeni. - Ja.
- Pridružite se nama. - Prav.
Pripravili se bomo za kresno noč.
Torej je tole samo… Je to vaja?
Ja. To počnemo.
Kresna noč je skoraj kot državni praznik.
Je dan, ki ga vsi praznujemo.
Plesali bomo okoli mlaja.
Kako je mlaj povezan s kresno nočjo?
Življenje se začne poleti in nekateri pravijo,
da je falični simbol. Dvignemo ga.
Pri nas prej nekaj popijemo, preden se začnemo pogovarjati o tem.
- V redu. - Ja.
- Torej… Lep je, pa tudi falični simbol. - Tako je.
- Aha. In potem ga dvignete. - Kot vidite, je to drog s palico.
Na vsak konec palice obesimo dva obroča.
- Gotovo uganete, kaj simbolizirata. - Kdaj… Ja, domišljija mi deluje.
Pomagajte nam okrasiti mlaj.
- Bom, brez skrbi. - Ja.
Kako lepo. Samo čez naj stopim?
Naj stopim čez?
Pridružim se vam čez nekaj minut.
- Dajte mi roko. - Ja.
- Super. - Hvala.
- Na dno. - Na dno?
- Na dno naj jih dam. - Ja.
- Držite. - Ja.
- Vrvico imam. - Pa sva.
- Boste preverili, da… - So roke v redu?
Za zdaj.
- Poglejte. Vidite? - Ja.
Cvetje vzcveti okoli kresne noči.
Sonce prinese življenje cvetlicam in ljudem.
- Za kresno noč je torej zelo živahno. - Vsekakor.
Na Švedskem se največ otrok rodi okoli 22. marca.
- Res? - Ja.
Devet mesecev po kresni noči.
Zdaj mi je jasno, zakaj so tako navdušeni.
Vse postaja kristalno jasno.
Cvetje na mlaju je samo polivka na…
Na solati.
Ampak solata vabi: "Pridi, srček, pojdiva."
To je eden najlepših faličnih simbolov, kar sem jih videl.
Pogovor o solati in polivki me je zlakotil.
Odhajam v pekarno, kjer se bom dobil z Jessico in njeno mamo Jane.
Na praznovanje ne morem priti praznih rok.
Pekli bomo kruh.
Dobrodošli na peki mjukkake.
- Kako ste rekli? "Haka"? - Mjukkaka.
- Ja. Mehki kruh, če bi prevedli.
Jane, to počnete že…
- O ja. - Precej dolgo.
- To ni vaša prva štruca. - Spekla sem jih po 180…
- Na dan. - Na dan.
To je velika večerja.
To je značilni kruh.
Pri izdelavi je zelo natančna.
- Ja. - Dobro.
- Ja. - Vzemite malo moke. Potresite jo tukaj.
- Prav. - Samo malo.
- Dala vam bom tega… - Ja.
In vzemite valjar.
Ne pritiskajte premočno.
- Nežno. - Ja.
Nežno, ja.
No, če je tu kdo nežen… Vidite?
Jane, vam mož pomaga pri peki kruha?
Tega ne sme početi, ker ne zna.
Kruh bi bil videti tak in ga ne bi mogli prodati.
Tudi moj zaročenec ne sme sem. Preveč moke uporablja. Ne.
Znata kuhati, peči pa ne.
- Ja. - Zakaj se mi zdi,
da bom naslednji moški, pregnan iz te kuhinje?
- Kako dolgo ste poročeni? - Je to… 46 let.
V redu.
- To… - Ni slabo.
- Ne. - V redu.
Ni slabo.
- Imate kakšen nasvet? - No…
- Tukaj, ne tam. Samo tukaj. - Tukaj.
To je eden.
Poslušajte.
- Poslušanje pomaga. - Ja. Poslušanje.
- Ja. - Ja?
- Mene morate poslušati. - Tako je to razumela.
Prav. Ja?
- Kako se vam zdi? - Okrogel naj bi bil.
- Jessica. - Eugene.
- Več tukaj in manj tam. - Prav.
Ne vem, ali je to švedska značilnost,
ampak te ženske so zelo močne, veste? Ne trpijo neumnosti.
Hočejo, da je vse po njihovo. Če ni, se poberite.
Na Švedskem je 47 vrst komarjev.
V peč z njim.
- V peč. - Ja.
- Ena, dve, tri. - Joj, ne.
- Ni v redu. - Primite.
Ne. Grd bo, ampak ga bova vseeno spekla.
Jessica zna res spodbujati.
Za videz ne bo dobil nagrade,
ampak skrivnost je v okušanju.
Dober je, ne?
O tem kruhu obstaja zgodba.
V 18. stoletju so šle ženske spat s hlebcem kruha pod pazduho,
da so ga prepojile s feromoni.
Vsaka ga je dala tistemu, s katerim se je hotela poročiti.
Če ga je pojedel, je vedela, da je pravi.
Grozna zgodba.
Če ne gledaš, je dober.
Knjige ne gre soditi po platnicah.
Povem vam, o čem je še težko soditi na daljnem severu. O času za spanje.
Zame to uteleša sadizem.
Kako mučiti gosta, ki si res želi trdnega nočnega spanca?
Vgradite take žaluzije.
Ne zaprejo se do konca in ne ustavljajo svetlobe.
Kdo naj bi znal najbolje zasnovati sistem,
ki hitro in učinkovito prepreči vdor svetlobe?
Švedi, drži?
Morda mislite, da bomo zdaj pokazali čudovite posnetke
sončnega zahoda, ampak tega ne bo še šest tednov.
Celo opolnoči je tako, kot da mati narava ne najde stikala.
Ampak če živite na območju, kjer je velik del leta zelo temno,
verjetno morate čim bolj izrabiti sonce.
Morda vas bo tole presenetilo. Čeprav ni bilo noči,
sem bil zjutraj spočit in poživljen.
Odkril sem masko za oči.
Bila je v sobi. Še nikoli je nisem uporabil in potreboval.
Ampak sem si jo nadel in spal kot dojenček.
Ja. Zato je vse v redu. In razgled je prekrasen.
Švedi za praznično kresno noč odidejo v naravo.
Zato bom šel danes v divjino in živel kot pravi domačin.
Ampak tu to počnejo drugače, kot sem pričakoval.
Spoznal bom vabilca losov.
To se je zame prijazno dogovorila Jessica.
Z veseljem se lotim vsega,
Pa pojdimo.
V domači Kanadi nikoli nisem videl losa.
To je presenetljivo,
saj odrasel samec zraste do 210 centimetrov
in tehta 450 kilogramov.
Vendar so losi plašni, tako kot jaz.
Na plano jih mora zvabiti prav poseben človek.
Recimo tak, ki se zna pogovarjati z losi.
Menda ima v gozdu kočo.
Verjetno je švedski Grizzly Adams.
Ne bo mi izrekel dobrodošlice v športni jakni.
- Zdravo. - Zdravo.
- Ime mi je Mikael. - Mikael.
- Ja. - Eugene.
- Pozdravljeni. - Pozdravljeni.
Tole si sposodite, ker je tu veliko komarjev.
- Sem slišal. - Nočete, da vas požrejo.
Ta oprava gotovo ne bo pripomogla k moji privlačnosti,
ampak če odganja komarje, bom tvegal.
- Pojdiva v gozd. Se strinjate? In… - Na prijeten sprehod.
- Ja? - Ja. Pa mojo dnevno sobo boste videli.
Lose vabimo med paritvenim obdobjem.
Samec misli, da ga čaka simpatična punca.
In je bridko razočaran, ko zagleda majhnega debeluha s severa.
Malega debeluha s severa?
Upam, da ne misli mene.
Menda lahko los teče s hitrostjo dobrih 55 km/h.
Take živali se mi ne zdi pametno razočarati.
Če pride los, se ne ganite.
Za hrbet vam bom stopil. Je to dobra ideja?
Naredite, kar hočete.
Ste zadovoljni?
Zdaj bova začela vabiti losa.
Vas zvija v želodcu?
Ne posmehujte se mi.
- To je resna stvar. - Saj se vam ne.
Na zvok se moraš navaditi. Ko ga zaslišiš, pomisliš,
da moraš v lekarno. Vendar je…
Bi radi poskusili?
V Torontu ne počnite tega.
V Torontu? Že na Švedskem se zdi noro.
- Bravo. - Je dobro?
Ja.
Nič ne vidim.
Kako dolgo navadno traja, preden…
- Tri ali štiri ure. - Dobro.
Od daleč morajo priti.
- Pa če imate rezervirano večerjo? Ali… - Ja.
- Pozabite na večerjo. - Aja?
Ja.
- Že kaj vidite? Kjerkoli? - Ne.
Los naju je pustil na cedilu.
Razočaran sem, toda Mikael še vedno kaže, zakaj Švedi obožujejo naravo.
Nekaterim na Švedskem se ves čas mudi.
- Ja. - Včasih preveč bezljajo.
In izgubijo svojega duha.
Zato se morajo včasih malo ustaviti.
In počakati, da se njihov duh vrne.
In nekateri pravijo:
"V gozdu je ångestdämpande, sproščujoče…"
Ångestdämpande pomeni, da si v gozdu
- in bolj sproščen? - Ja.
Reči moram, da tule kar mrgoli komarjev.
- Ja. - Zato nisem…
Nisem tako sproščen kot vi.
Mikael, hvala, ker ste me peljali v gozd.
Lepo, da ste prišli.
Kakšen odstotek uspeha pri vabljenju losov imate?
Med paritvenim obdobjem zelo dobrega.
No, nekaterim je sreča naklonjena.
Oh ja. Mogoče bom kakšnega videl v Kanadi.
Iskanje ångestdämpanda je bilo tako neuspešno kot privabljanje losa.
Vendar mojega dneva v naravi še ni konec.
Morda se bom lahko sprostil z Robertovo pomočjo.
Zdravo.
Obljubil mi je, da me bo po reki odpeljal
na piknik v čast kresne noči.
- Kajaka, kaj? - Ja.
Pričakoval sem motorni čoln, tak, kot sva ga imela zadnjič.
Ampak to je…
Včasih se vozimo z motornim čolnom, včasih pa s kajakom.
Res imam srečo.
Ja. Rešilni jopič.
Vedeti hočem, da bom na drugi strani še dihal.
- Ja. Pametno. - Ja.
- Ja.
- Nikakor pa ne podlezite paniki. - Ne smem podleči paniki.
Telo se na grozo odzove nepredvidljivo.
- Brez panike. - Ja. Brez panike.
- V nobenem primeru. - Pomirjate me.
Vzemite veslo in se odrinite. Odlično.
V vodo me tokrat niso vrgli prvič. Ampak danes imam vsaj veslo.
Na vodi sem rad tudi zato,
ker tu ni komarjev.
Ni komarjev?
Superca.
- Kako se vam zdi? - Zelo dobro mi gre. Kot po maslu.
Ja? Lepo.
Rojen sem za to.
To je zelo prijetno.
Tako sproščen tukaj še nisem bil.
In za to obstaja beseda, ni res?
"Ångestastrapende."
Ja. Črkujte jo.
Nimava toliko časa.
Angu… Ångestdämpande.
Ja. Ångestdämpande.
Pomeni mir in spokoj,
stanje brez tesnobe in stresa, kajne?
Ja.
Prepustite se toku. Ko smo v kajaku, počnemo tudi to.
Prepustimo se toku.
Vredno razmisleka,
vendar ta hip mislim na hrano.
Ko se na Švedskem staja sneg, je čas za žar, pravijo.
V švedščini, seveda. Se mi zdi, da moram to poudariti.
- Pozdravljeni. - Živjo.
Romarja sta pristala.
Mikael.
- Pozdravljeni. - Mikael je že tukaj.
Ali zmore teči hitreje
kot los ali pa je sem pripeljal.
- Zdravo. - To je moj sin Emil.
Emil? Pozdravljeni.
To pa moja žena Anna.
- Pozdravljeni. - Pozdravljeni.
Kako je živeti z njim?
Vas preprosto odvleče tja?
Če ne boš šla, te bom…
Danes greva hodit po gozdu, tudi če nočeš.
"Stampenande… Ångestdämpande." Kako že?
Ångestdämpande.
- Ångestdämpande. - Ja.
To mi je poskusil razložiti v gozdu,
ampak sva vse sile usmerila v odganjanje komarjev.
Ångestdämpande.
Povedati hočejo, da se lahko otresemo stresa in tesnobe.
Na Švedskem gredo v naravo.
Ko sem bil v kajaku na reki, sem to približno dojel.
Ljubki otroci.
- Hvala. - Poglejva, kako velik si.
Kako velik si?
- Ježeštana. - Smehlja se.
Lahko gre na reko.
Lahko mu dam nekaj nasvetov.
Našel sem svoj ångestdämpande,
zato sem v duhu pripravljen na jutrišnji veliki dogodek.
Na praznik kresne noči.
Čas je za švedski poklon soncu.
Pripravljeni so vsi z izjemno sonca.
Videti je, da ga ne bo na lastno zabavo.
Naliv da izrazu prepustiti se toku nov pomen.
Poklonili naj bi se soncu. Ampak ga ne moremo videti.
O tem bi lahko napisali več knjig.
Oni pa so navdušeni. Po mojem bo zabavno.
- Zdravo. - Jessica.
Dobrodošli na kresni noči.
Najlepša hvala.
Dežnik vam bo prišel prav.
Ja, zdi se, da danes morda ne bo sončno.
Ne. To je tipična kresna noč.
Mora malo deževati,
sicer ni prava kresna noč. Gotovo hočete pristno izkušnjo.
Hočem tako pristno izkušnjo za kresno noč, kot je to mogoče.
Vrhunec praznika je dvig mlaja.
Temu sledijo ples, popivanje
in vse, k čemur vodita ples in popivanje.
Toda Jessica hoče, da prej doživim še precej drugačen švedski običaj.
Začniva s švedsko fiko. Vam je prav?
- S švedsko fiko. - Ja.
Navadno vključuje pecivo in kavo.
Je pa tudi trenutek za sprostitev, klepet s prijateljem.
- To mi je všeč. - Fika je najboljša.
Nekatere stvari, ki jih ponujajo, so resnično slastne.
- Vam je všeč? - Pa kako!
In potem je tu tole.
Švedi obožujejo vložene slanike, smrdljive fermentirane ribe,
ki so navadno del samopostrežnega bifeja ali smörgåsborda.
Zdravo. Bi lahko pokusila slanika?
Na vsak način hoče, da ga pokusim.
- Ribo olupite? - Ja.
To pa je… Komaj čakam.
Lahko ga jeste s kostmi, vendar ni…
Ne, nočem kosti.
Kako je?
Zelo dober je.
- Resno? - Ja.
- Brez heca? - Ja.
Jessica ve, kaj bo odplaknilo okus po slaniku.
Prišla sva.
Evi in Göranu se bova pridružila pri tradicionalni zdravici,
nato pa bomo dvignili mlaj.
Moj mjukkaka. Hudirjevo dobro sem se odrezal.
- Slasten je. Resno. - Ni dober?
- Zelo mi je všeč. - Vidite, ni tako težko…
- Ne. Sijajni ste bili. - …speči kruha.
- Drži? - Ja.
Imamo žganje, vendar moramo zapeti, preden ga smemo popiti.
- Ste vadili? - Göran?
- Imenitno. - Ja.
- Dobro žganje. - Ja.
- Kresna noč je. Morate. - Zabavamo se, ne?
Če imate več stoletij star običaj,
postane del vas.
Švedinja sem. To so počeli moji starši,
moji stari starši, njihovi starši
in stari starši.
To je vesel čas leta. Nekako vas zgrabi.
Ko si premočen do kože, se zdi slavljenje sonca ironija.
Film Pojmo v dežju bi lahko posneli na Švedskem.
Skoraj povsod na Švedskem mlaj dvignejo moški.
Toda na severu Švedske
imamo zelo močne ženske, ki to zmorejo same.
Kot vaša mama.
Ja, moja mama je zelo močna in neodvisna ženska.
Pa je.
To!
Greva tja, da bova imela svoj prostor?
Plešejo okoli mlaja.
O bog.
To je žabji ples.
Tako se oglašajo.
Švedsko kresno noč seveda najlepše povzamete,
če plešete kot žaba.
To je bila francoska koračnica,
toda Švedi so jo predelali v priljubljeno ljudsko pesem.
Všeč mi je, da to počnejo s takim navdušenjem…
- Ja. - …v tem vremenu.
Česa takega še nisem videl.
Samo na Švedskem.
Vreme ni pomembno. Vseeno je, ali pada dež ali sije sonce.
Praznovali bomo, in pika.
Priznati moram, da zelo uživam.
- Ja? Vedela sem. - Kaj takega sem nazadnje
- počel v otroštvu. - Ja.
Če bi bili tu moj vnuk James, moja hči,
moj sin in moja žena, bi plesal okoli mlaja.
Pogled na te ljudi v tem vremenu…
Navdušujejo me.
Hecno je, da je mlaj falični simbol.
Ni ravno za družinsko praznovanje, vendar pomeni še veliko več.
Rodovitnost gre v tla,
iz rodovitnih tal odženejo cvetlice, ki jih dajo na mlaj.
Dajo hrano, ki jo uživamo.
To je bistvo tega praznika.
Na Švedskem prepuščanje toku pomeni,
da morate ceniti dobre čase.
Pomaga vam prestati zimo, ker veste, da bo sonce spet posijalo.
To mi je omogočilo pokukati v dušo Švedov.
Tako pomembno je.
Prepuščanje toku
je morda najpomembnejša stvar, ki sem jo spoznal na Švedskem.
Upam, da mi bo prišla prav na nadaljevanju potovanja.
Prihodnjič.
Moja mama je s Škotske. Tu je živela do trinajstega leta.
To pa je razgibavanje.
Vaša družina bi prišla sem praznovat z drugimi.
Česa takega še nisem občutil.
Tu so.
Bolj se svojega družinskega drevesa ne bi mogli dotakniti.
Na zdravje.
Uj!
Prevedla Polona Mertelj