Räägitakse, et reisimine on elu.
Võimalik, kui päev lennujaamas seda elu teist enne välja ei ime.
Kuhu veel kästakse kaks tundi varem kohale tulla
ja pääsed ikka napilt sellest,
et kaks tundi hiljaks jääda?
Siiski usun, et mu mullused rännakud mõjusid mulle hästi.
Paistab, et need avardasid mu silmaringi.
Mingil määral.
Nüüd võtan ette miskit, mida peaks vist iga endast lugupidav rändaja tegema.
Ma võtan ette Euroopa.
Hüva. Kus me täpsemalt oleme?
Võtan ette terve maailmajao...
selle tipust põhjani välja.
Kaldun kõrvale sissetallatud radadest, et avastada tõelisi varjatud pärle...
Näete seda?
...ja anda voli tärkavale seiklushimule.
Vaadake mind. Ei hoia kätega.
Nad on siinsamas. Mis see on? Vöör?
Ma harin oma maitsemeelt...
See oli nii hea.
Viinamarjad on valmis.
...ja üritan elada nagu kohalik.
Tere tulemast minu külla.
See on sõge.
Päästsin just su elu. Pea mind meeles.
Pakin oma hirmud pagasisse...
Siit nad tulevad.
Iial ei tea, kuidas organism ääretu hirmu ajal käitub.
Ma pole midagi sellist lapsest saati teinud.
...ja lausun peagi kolm sõna,
mida ma pole iial lausunud.
Olen õhkutõusuks valmis.
EUROOPA
Hüva, ma ei tea tänapäeva Saksamaast eriti midagi.
Õllesaalid, suured vorstid ja head autod. See on kõik, mida tean.
Kui Torontost lahkusin,
lubasin katsetada uusi asju ja käia vähem tallatud radu.
Nii et olen hoidnud eemale suurlinnadest ja Oktoberfestist.
Selle asemel külastan kohta, kus kuulu järgi puhkavad päris sakslased.
Seda siin ma küll ei oodanud.
SAKSAMAA
Tere tulemast pisikesele Sylti saarele, mis asub Saksamaa põhjatipus.
See liivane merekuurort meelitab aastas kohale peaaegu miljon turisti.
Ma ei teadnudki, et Saksamaal on saared või rannad,
aga tuleb välja, et ma ei tea mõndagi.
Pärast mõnd liigset pokaali šampanjat
lahkusin Lõuna-Prantsusmaalt ja suundusin sellele kitsale maaribale Põhjameres.
See võib olla täpselt see, mida vajan.
Sylt meelitab ligi rikkaid ja tervisefriike.
Saksamaal on Euroopa suurim heaolutööstus,
mille aastane käive on üle 200 miljardi dollari.
Kas suurepärase enesetunde nimel on vaja raha kulutada?
Olen siin, et saada osa sakslaste tervisevaimustusest,
hoolimata sellest, et olen juba kõigile öelnud, et tunnen end niigi hästi.
Ettevaatust selle õrna pagasiga.
Saksamaal elab ligikaudu 84 miljonit inimest.
See on umbes sama suur kui Montana ja nende majandus on Euroopa suurim.
Olen veidi šokis. Ma ei oodanud seda.
See meenutab pigem USA idarannikut.
Tuleb välja, et Sylti teatakse kui Saksamaa Hamptonsit.
Ja need rookatusega majad
on riigi ühed kallimad kinnisvaraobjektid.
Isegi pisemad majad võivad maksta kuni viis miljonit dollarit.
See on mingis mõttes nagu teine maailm.
Nagu rändaks muinasjutus.
Vendadel Grimmidel on siin ilmselt oma pesa.
Vaadates seda arhitektuuri, maastikku
ja kõiki tervislikku eluviisi viljelevaid inimesi,
on mul tunne, et olen triivinud tundmatutesse vetesse.
Heaolu on mulle natuke võõras nähtus.
Mulle tundub, et inimesed pööravad sellele tähelepanu, kui tunnevad, et vajavad seda.
Turgutad veidi tervist ja võtad alla.
Hüva, olen pisut skeptiline.
Aga olen ka 76-aastane.
Ja ma tean, et ma ei muutu enam nooremaks.
Sellisel vanusel pole midagi viga, kui suudad endiselt asju teha.
Lõpuks oleneb kõik su tervisest.
Selles pole kahtlustki.
Kas see on Lanserhof? Seal künka otsas?
See näeb välja nagu need rookatusega majad,
aga on 800 korda suurem.
Lanserhof on maailmakuulus holistiline tervisekuurort.
Võin ausalt öelda, et ma pole midagi sellist näinud.
Siinsed kuurid on toonud siia miljardäre ja kuulsusi, nagu Victoria Beckham,
Kate Moss, Cara Delevingne ja nüüd mina.
- Suur tänu, Lars. - Jah.
Aitäh.
- Eugene. - Tere.
Rõõm on sind siin näha. Mu nimi on Dorit.
Olen Lanserhofi juhataja.
Hei, Dorit. Rõõm tutvuda.
Tervitan sind Lanserhofi ja saadan sind sinu tuppa.
Hästi. Aitäh. Olen väga elevil.
See on täiuslik koht puhastumiseks ja stressi maandamiseks.
Kui sul on paks rahakott.
DIGITAALSE PAASTU ALA
Siin peatumine hõlmab endas ranget dieeti ja taastavaid ravikuure.
Õrnalt kumerad sisustuselemendid
peaksid rahustama minusuguseid ärevaid külalisi.
See pole lihtsalt visuaalselt imetlusväärne trepp.
Siin on ka imeline akustika. Näitan sulle.
Võimas akustika, eks?
- Mida? - Lähme.
- Oh heldust. Kas oled ooperilaulja? - Jah, olen õppinud laulja.
Miks sa siin töötad?
Sinu järel.
- Aitäh, Dorit. - Voilà.
Siin on päris ilus. See...
Teine korrus on ka.
Hotellis on 55 tuba ja sviiti.
Need kõik on väga modernsed, kuid minimalistlikud.
Täpselt nagu ka tervituskingitus.
See on väike tervitus sulle.
Hüva.
See on peedišott. Kas tahad proovida?
Kas tahaksin peedišotti proovida?
Mõnes hotellis ootab sind pudel šampanjat.
Siin sain väikse pitsi peedimahla.
- Eriline, eks? - Ütleksin küll.
Külastad peagi doktor Jani.
- Graafik on su laual. - Aitäh.
- Kõlab hirmutavalt, aga aitäh. - Hiljem näeme.
Aitäh, Dorit.
Üsna kurjakuulutav on teada, et esimene asi,
mida siin hotellis teed, on arsti külastamine.
Arst on viimane isik, keda hotellis kohata tahad.
Ilmselt hakkab ta sondeerima.
Verbaalselt, loodetavasti.
Hei, Eugene.
- Dr Jan. Rõõm kohtuda. - Rõõm kohtuda. Olen Jan.
Vastutan su külastuse ajal sinu tervise eest.
- Loodetavasti jääd ellu. - Loodetavasti.
Siinse ravijuhina...
- Võta palun istet, Eugene. - Aitäh.
...kohtub dr Jan paljude külastajatega isiklikult.
Me pole kliinik. Me pole spaa. Me pole viietärnihotell.
Oleme kõik need korraga,
kuna meie toitumiskava või teraapia on loodud spetsiaalselt sulle.
Ja seetõttu pean midagi sinu tervise kohta teadma.
Kõlab kurjakuulutavalt.
- Jah, kindla peale. - Jah.
Kuidas end hetkel tunned? Kas oled stressis? Oled kombes?
Tavaliselt pole ma eriti stressis.
Kas tegeled regulaarselt spordiga?
Mängin kord-kaks nädalas golfi. See on trenn.
Ma ei kõnni. Sõidan golfiautoga,
aga tuleb kõndida palli juurde ja siis golfiautosse tagasi.
Kas oled iial paastunud?
Lapsena. Juudi religioonis
on Yom Kippur selline püha, kui peetakse paastu.
- Jah. - Vihkasin seda.
Aga ma pole tükk aega paastunud.
- Ehk peaksid proovi tegema. - Olen soovinud, aga...
Dr Jan üritab mind veenda,
et paastumine on tervisele väga kasulik.
Hüva.
Ta usub, et see kiirendab ainevahetust,
vähendab põletikke ja vererõhku ning aitab kaalu langetada.
Esimesed neli päeva on alati kohutavad.
See kõlab sinu suust nii ahvatlevalt.
Kuna su ainevahetus peab kohanema suhkru asemel
rasva põletama ja su organism hakkab tootma toksiini,
kuna see hakkab puhastuma.
Tunnen, et olen iga sekundiga rohkem pinges.
Hea küll.
Õnneks ei räägi me täielikust paastust,
vaid väikestest portsjonitest.
Küllap on teil sama küsimus mis minul.
Kui väikestest?
Pakume kõike puljongist teeni.
- Saan valida puljongi... - Ei.
- Sina ei saa valida. Mina valin. - Sina valid?
- Just nimelt. Just. - Mina maksan ja sina valid.
Ta väidab, et nädalas päev-kaks paastumist teeb su organismiga imesid.
Arvan, et mu organism toimib niigi hästi.
Tunnen kohustust teile südamele panna, et kohtuksite oma dr Janiga,
enne kui teete midagi äärmuslikku ja hakkate vaid puljongist ja teest elama.
Aga see on mulle uus kogemus ja vaatan, mida nad teevad.
Olen nii tubli patsient, vang või hotellikülastaja,
kui olla saan.
Olen kuulnud, et terve saar pidi tervisele taastavalt mõjuma.
Nii et kavatsen veidi urgitseda, aga mitte nii, nagu kirurgid seda teevad.
- Hei, Dorit. - Eugene.
Saanud teada, mis menüüs on,
loodan, et Dorit viib mu kuhugi Saksa soolakringleid sööma.
Võta istet.
Hüva, liigume.
Kuid paistab, et tal on teistsugune plaan.
- Ma vaid väntan. - Oivaline ilm.
See 98-ruutkilomeetrine ala on ideaalne paik looduse nautimiseks.
Lisaks on siin Syltis rohkem päikeselisi päevi kui mandrialal.
See on väga tuntud puhkusepaik, kuna see saar on nii kaunis.
Vaadake seda. Oh heldust.
See on maagiline koht.
See annab sulle rahu, vabadust ja energiat.
See on tõeline paradiis.
Hüva, võta hoogu maha,
- sest oleme peaaegu kohal. - Jah.
Vaat see on õige sõit.
Tutvustan sind nüüd Janile.
- Janile? Teine Jan? - See on teine Jan. Jah.
Ta on Sylti looduse ekspert
ja padumere asjatundja.
Sellel saarel on padumerel tähtis roll.
Siin idarannikul
on üle 18 ruutkilomeetri padumerd.
Seda nimetatakse Waddenzeeks
ja see rahvuspark kuulub UNESCO rahvuspärandi nimistusse.
- Jan! - Hei, Jan.
Eugene Levy.
- Rõõm sind siin näha. - Rõõm kohtuda, Jan.
Saan aru, et veedad siin palju aega.
Jah. See on maailma suurim padumeri
ja siin on palju linde ja loomi. See on väga loomulik ala.
Kuskil maailmas pole sellist.
Mõõna ajal viib Jan minusuguseid inimesi muda sisse.
Esiteks pead oma jalatsid siia jätma.
- See on me väike üllatus. - Jah.
- Tahame sind üllatada. Jah. - Me jalutame mudas.
- Teeme ära. - Hea küll.
- Teeme ära. - Jalatsid ära.
Näed välja nagu tõeline Waddenzee giid. Väga kena.
- Vinge. Teeme ära. - Kuidas meil läheb?
Lähme mudasse matkama.
- Jah. Valmis? - Läki.
Jaa.
- See on tõesti mõnus. - Hea tunne.
Ja vaata, kui must see on.
Must ja paks, sest see pole tavaline muda.
Paljud inimesed käivad siin end selle mudaga määrimas.
Nagu mudavann?
Jaa, nad lamavad mudas ja välja tulles muda kuivab.
- See annab nahale mineraale. - Just nimelt.
Kuid siin on enamatki kui ravimuda, mis sind end nooremana tundma paneb.
Näed siin vetikaid.
Jah, teen selle otsast lahti
ja sellest tuleb välja miskit, mis meenutad aaloed.
Nagu aaloegi, noorendab Jani sõnul see toitainerikas vetikas sinu nahka
ja hoiab ära kortse. Olen selle poolt.
Kuidas end nüüd tunned?
Tunnen end elavana.
- Ma ei vaja enam prille. - Võimas!
- Näed, et siin läheb veidi sügavamaks. - Teeme ära.
Oh sa. Jaa.
Jaa.
- Oh heldust. - Tore on sind siin näha.
- Oh heldust. See on pöörane. - Vinge.
- Suudad seda. - Siin. Tõmba mind.
Jah. Tubli. Näed?
See on vahva. Mul oleks nagu saapad jalas.
Jaa, jaa.
Kõik peaksid seda proovima.
Siin saarel saab looduses terviseprotseduure nautida.
Kindlasti on sellest kasu.
Kui plätserdad seda endale peale,
teeb see ilmselt su nahaga imesid.
Soovid ka?
- Näeb hea välja, eks? - Ei, aitäh. Aitäh.
Jalgadele on see tõesti mõnus.
Vaata mu jalgu.
Nüüd võib kindlalt öelda, et ma pole muda suhtes pirtsakas.
Kogu see plätserdamine ajas mulle söögiisu peale,
kuid peagi algab minu paast.
Miski ütleb mulle, et ei tasu lootusi üles kruvida.
Ma ei tea, mida täna pakutakse. Ma kardan küsida.
Loodan, et see tervislik toit maitseb hästi.
Olge lahke.
Teie tänane õhtusöök.
Paistab olevat leib ja vesi.
See on puljong ja leib.
Leib on mälumise harjutamiseks.
Mälumise harjutamiseks? Hea küll.
Palume külalistel igat suutäit enne neelamist 30 korda mäluda.
Siis seedesüsteem teab, et toitu tuleb.
Selge. Ma täitsa mõistan.
Mu isa ütles alati, et mälus toitu 32 korda.
Või nii?
Pidasime teda sõgedaks, kui ta seda ütles,
aga tal polnud kunagi elus probleeme seedimisega.
Nüüd teate võibolla põhjust.
Jah.
Siis võiksite ka puljongit mäluda.
Mälun puljongit?
Te palute mul suppi mäluda?
- Jah. - Jah.
Jah, ma võin... Ma võin suppi mäluda.
Kõlab huvitava katsena.
- Jah. - Nagu sööks laboris.
- Tõsi. Nii et... - Jah.
Me teen proovi ja vaatame, mis saab.
See on nagu väga kuiv leib.
Puljongil on maitse, mida ma ei suuda täpselt tuvastada.
Nagu oleks mingi ravim.
Ma poleks iial arvanud, et soovin suurt vorstijuppi,
aga olen praegu valmis selle eest tapma.
- Miks sa salati said? - Aga see pole salat.
See on eri kujudel porgand.
Kuivatatud, küpsetatud ja siis riis või midagi sellist.
- Kuivatatud, küpsetatud porgand? - Jah.
Naudi oma leiba.
Jah. Aitäh.
- See on... krõmpsuv. - Võta heaks.
Mulle ei meeldi näljasena magama minna.
Aga söön kõik selle ära
ja lähen ikka näljasena magama.
Syltis on uus hommik ja olen varakult ärganud,
et valmistuda uueks paastupäevaks
ja kes teab, millisteks protseduurideks.
Aga ma mängin kaasa.
Üritan läbida selle programmi, selle tervisekuuri.
Ma kogen miskit, mida ma pole iial varem kogenud.
Kas see on minu jaoks maailma lihtsaim asi? Ei.
Olen valmis söögi eest tapma.
Mu hommikusöök koosneb imemaitsva välimusega orasheinašotist.
Jooksin selle meeleldi põhjani,
kuid dr Jan tahab mind krüoteraapia ruumis näha.
Kõigil ustel on saksakeelne kiri,
nii et ma ei tea, milline uks...
„Korpertherapy“, wasser en licht, veel üks „wasster“.
Koridor hakkab otsa saama.
Krüoteraapia algtõdede selgitamiseks
palus Jan appi Lanserhofi veterani, selle vapra selli nimega Holger.
- Tere. - Tere, härrased.
- Tahad ka krüoteraapiat teha? - Jah.
Kui ta väljudes hingab...
- Jah. - ...siis võibolla teen proovi.
Kalorite põletamiseks lähevad Holgeri-sugused külalised külmakambrisse
ääretult külma keskkonda.
Miks mina pabistan?
Kasutame külma tema ainevahetuse stimuleerimiseks.
Ta põletab siis rohkem rasva
ja see vähendab põletikke tema kehas.
See aitab artriidi vastu. Tal on pärast palju parem.
Kas sul on artriit?
Veel mitte.
Temperatuur on kambris -110 kraadi ja see on madalam
kui kõige madalam maakeral registreeritud temperatuur.
- Õnn kaasa. - Aitäh.
Seal on neli korda külmem kui talvel põhjapoolusel.
Holger peab seal kolm minutit veetma.
- Oled kombes, Holger? - Päris külm.
Väga külm.
Uskumatu, et seda teen, aga nagu Jan ütles, on see kasulik.
Usun, et Holger esindab nende inimeste meelelaadi,
kes siin käivad.
Ta kulutab ligikaudu 600 kalorit.
Küllap kulutab ta muudki.
Nad on väljakutseks valmis ja see on neile põnev.
Nad tahavad siit lahkuda parema enesetundega, kui neil tulles oli.
Näen härmatist. Teate küll... Tema...
- Oh heldust. - Hüva, Holger. Aitab. Võid välja tulla.
Hästi. Aitäh.
Võrratu.
Nagu jää.
Eugene, kas tahad seda proovida? Võime koos minna, kui tahad.
Jah, ikka.
Võime oma neljaks sekundiks sinna minna.
Hästi. Teeme proovi.
Ent kui mina sinna lähen, jäävad riided selga.
- Jah, olen valmis. Riietes. - Muidugi oled valmis.
Läheb lahti.
- Hüva. Külm on. Jaa. - Külm on. Jaa.
Jaa, siin on väga külm.
Tere tulemast tagasi.
Jaa, pööraselt külm.
- Kolm minutit on sõge. - Loed peas sekundeid. Vannun sulle.
Oled minust vägevam mees, möönan seda.
Tunnen end üsna hästi. See on kõige olulisem.
Aga lõpuks on oluline tulemus.
See on kehale ja hingele nagu puhkus.
Selge.
Ma pole kindel, et seda puhkuseks nimetaksin.
Ent ravikuurina on krüoteraapia alles jäämäe tipp.
Siin kandis on kõige olulisem keha ja vaimu puhastamine. Nii et nüüd...
Olen oma heinavanniks valmis.
Mulle öeldi vaid seda, et heinavann
pidi aitama organismil vastikutest toksiinidest vabaneda.
- See näeb välja nagu suur teekotike. - Just nimelt.
Kus hein on? Teekotikeses?
- Just. Katsu seda. - Selge.
Kõrge temperatuur ja niiskus
avavad veresooned ning kõik nahaosad,
nii et eeterlikud õlid aitavad organismil puhastuda.
Hingad seda sisse. Teeme ära.
Hästi. Just nii.
Hüva, Eugene. Tunned end mugavalt?
Üsna mugavalt, Jan. Aitäh.
Olen esimest korda vesivoodis.
- Päriselt? - Jah. Kus ma 70-ndatel olin?
See on paanikanupp.
Miks keegi paanikanuppu vajab?
Kui tunned ebamugavust, saad mulle teada anda.
Kui paljud paanikanuppu kasutavad?
- Peaaegu mitte keegi. - Hästi.
- Hüva. Naudi seda. - Hästi. Tänan.
Tunnen end nagu sardiin.
Pikutan heina täis teekotikesel.
Kuulu järgi toodi see hein Alpidest.
Seda korjatakse sealt koos teiste ravimtaimedega.
On üsna võimalik, et osa heina osakestest pääses minu sisse.
Ja ühel hetkel võib see mulle mõjuda.
Võin ühel hetkel otsustada hakata taimi kasvatama.
Turvalises teadmises, et ma ei triivi minema,
võin täielikult lõõgastuda.
See polnud paha.
Ja usun, et ilmselt mõjub see inimestele hästi.
Teadsin, et paastumine on keeruline, aga see on oodatust raskem.
Lisaks tõelisele toidule igatsen meeletult kohvi.
Nii et otsustasin teha kiire kofeiiniretke,
kuigi minu tahtejõu puudumine ei valmista mulle erilist uhkust.
Suundume kohvi järele.
Doriti jutu järgi pakutakse seal saare parimat kohvi.
Ma pole iial elus kohvi rohkem igatsenud. Olen väga elevil.
„Die Kupferkanne“ tähendab saksa keeles vaskkannu.
See kohvik on Syltil väga populaarne.
- Eugene. - Eugene. Leif.
- Leif. - Jaa. Kas juhatan sind kenasse lauda?
- Jah, võid seda teha, Leif. - Hästi.
Mida me pakkuda saame?
- Kohv oleks imetore. - Kohv.
Nagu jalutaksin miraaži keskele.
Mõistan, et olen oma dieeti rikkumas...
ja tunnen veidi süümepiinu.
Aga cappuccino... Olge nüüd. See on parem kui peedišott.
Siin on tass cappuccino't.
See on mulle... See on tõeline elu.
- See on vinge. - Aitäh.
- Jumaldan su kohvikut, Leif. - Võta heaks.
Vaskkann on tegutsenud siin 1950. aastast,
aga tuleb välja, et see hoone on veelgi vanem.
Hooned on teise maailmasõja lõpust.
Kohvik on teise maailmasõja ajast?
Jah, siin oli punker.
Ja väljas seisavad õhutõrjekahurid.
Kui kuulsin, et see on tegelikult õhutõrjepunker teise maailmasõja ajast,
tundsin, et mu süda hakkas puperdama.
Nüüd sa ei märka seda, kuna see on nüüd tore koht,
- ent lühikest aega ajaloos... - Jah.
...polnud see nii tore koht.
Ma pole siin olles eriti ajaloole mõelnud,
kuid mingis mõttes on see kogu aeg taustal.
Minu põlvkond peab teadma kurjust oma ajaloos.
- Me peame sellest rääkima... - Jah.
- ...ja seda mitte kordama. - Jah.
See on oluline.
Usun, et Leif esindab sakslaste põlvkonda,
kes tahab maailmale teada anda:
„Me mõistame, mis juhtus. See ei kordu enam iial.
Teeme praegu kõik mis võimalik,
et maailm teaks, et tegemist on uue Saksamaaga.“
Saanud kainestava meeldetuletuse saare ajaloost,
olen pärast oma libastumist tagasi hotellis puljongit rüüpamas.
Fuajees kostitab Dorit külalisi oma esinemisega.
Mõistan, miks inimesed siia tulevad.
Suur osa sellest on täiesti arusaadav.
Nad saavad selle, mida vajavad, ja lahkuvad suurepärase enesetundega.
Ja enamasti tulevad nad siia korduvalt tagasi.
Kuid mõistsin, et minu jaoks
ei sõltu elusügise nautimine niivõrd teraapiast ja ravist,
vaid pigem õigete valikute tegemisest.
Usun, et stress ja ärevus vähendavad sinu eluiga rohkem
kui liigne jäätise söömine.
Ent olen alati mõelnud,
et kõik mõõdukas koguses mõjub sulle pikas perspektiivis hästi.
Usun seda praegugi. Kõik mõõdukas koguses.
Täna on mu viimane päev Syltis
ja olen valmis saart edasi avastama.
Siit mitte kaugel asub jõukas Kampeni linn,
kogu riigi üks eksklusiivsemaid kogukondi.
Mul soovitati otsida siin üles kohalik nimega Uta.
- Uta! - Tere.
- Tuleb välja... - Tere.
...et tal on ainulaadne lähenemine tervisele.
Nii et see on Sylti teine külg.
Rõõm sinu ja su perega kohtuda.
Need on lapsed. Tulge.
600 järgijat.
Korralik kari.
600 lammast...
- Oh sa. - Tuled sisse?
...keset linna muru söömas.
Tere, kullakesed. Oh sa.
Sa oled karjus?
Jah, rändkarjus.
Oled esimene rändkarjus, keda iial näinud olen.
Mida sa ootasid?
Uta elab mandril,
kuid toob igal aastal oma karja Sylti kanarbikku nautima.
Saarel, mis on täis inimesi, kes tervise turgutamiseks suurt raha maksavad,
saab Uta Syltilt tasuta kõik, mida ta õnne ja hea tervise saavutamiseks vajab.
Kas magad lammastega õues?
- Mul on matkaauto, milles ööbime. - Hea küll.
Nii et põhimõtteliselt matkan saarel.
Kõlab nagu maailma täiuslikem töö sinu jaoks.
Arvan küll.
- Kaunid loomad. Armsad näod. - Jah.
Lähme peagi vaatama, kas leiame head toitu.
- Hästi. - Kas tahad ka tulla?
Teeme ära. Jah.
Koerad aitavad meid. See on Vin ja see on Fanta.
- Fanta. Vin. - Nad on väga sõbralikud.
Läheme koos seiklusele.
Nad kuulavad lihtsaid käsklusi.
Pead laulvalt lausuma.
Fanta, in die vor.
In die vor.
Hästi. Jah.
- Kuidas on „tule tagasi“? - Komm vor.
In die vor.
- Jaa, väga hea. Hakkab looma. - Komm vor.
Komm vor.
Nõnda. Oh heldust.
Võiksin elukutseliseks hakata.
Elukutseline koertele laulja.
Lähme lambaid karjatama.
Õnneks tean vist, mida teen.
Mul on ametlik karjusesau pihus ja olen valmis minema.
Kutsu palun lambaid.
In die vor.
Eugene, see oli koerakäsklus.
Pead kasutama lambakäsklust.
- Koerad on siin... - Nad on siin.
...nii et see toimis.
Tuleb välja, et lammastele on ainult üks käsklus.
- Komman, Schopi. - Komman, Schopi. Komman.
- Lähme. - „Schopi“ tähendab lambaid.
- Komman, Schopi. - Fanta, komm vor.
Peame karja värske kanarbiku aasale juhatama.
See pole kaugel. Alla kilomeetri kaugusel.
Aga on üks mure.
Jalutame mööda Saksamaa kalleimatest majadest.
Tunnen vastutusekoormat.
Komman, Schopi.
Peaksin Moosese rüüd kandma.
Kui ümber nurga pöörame, hakkavad karjaliikmed hajuma.
Soovin, et oleksin lamba keeles osavam.
Hakkan vist kontrolli kaotama.
- Mu taga on 600 lammast. - Ära...
- Jeerum. Kõik on hästi. - Vabandust.
Kui mulle nii tehakse, jään ise seisma.
See pole peatumiseks hea koht.
- Pole peatumiseks hea koht. - Komman.
Ei, pole peatumiseks hea koht.
Uta?
Olen oma elemendist väljas. Täiega väljas.
Komman.
Nüüd tean, mida tähendab ütlus: „Viime oma karja siit minema.“
Eks ole?
Hüva.
See on tõesti nagu mere poolitamine.
Tule minuga.
Ma üritan.
Niisiis...
- Hakkame jõudma. - Oleme peaaegu kohal, semud.
Komman, Schopi. Komman, Schopi.
Sinder, oled selles osav.
Säilita lihtsalt rahu.
Tänu Uta sisemisele rahule jõuame viimaks tõotatud maale.
Fanta, in die vor. In die vor.
Ja imekombel olen endiselt ühes tükis ja oma kahel jalal.
Nad on väga õrnad loomad.
Aga sinder, kui nad liikuda tahavad, ei tasu neile ette jääda.
- Just nimelt. - Jah.
Fanta, komm vor.
Nagu Rootsis selgeks sain,
on elus palju vähem stressi, kui lihtsalt vooluga kaasa lähed.
Kõigele tuleb julgelt vastu astuda...
Komman, Schopi.
...sest tapad end stressi ja ärevusega,
kui oma elus liiga palju mõtled.
Värske õhk ja trenn on Uta jaoks elustiil.
See on terve mõistuse tervisekuur,
mille järgijaks võiksin hõlpsasti hakata.
Oma viimasel õhtul Syltis suundun randa, mis asub saare läänerannikul.
Tere.
Mu krüoteraapia semu Holger lõpetab päeva väga Syltile omasel moel.
Tore on siin olla.
Ta läheb ujuma Põhjamerre, kus on väga külm.
Tuled ka? Liitud minuga?
Kui mind pole, kui vees oled, ära ootama jää.
Lõpuks on minu paast läbi.
Võtame selle terviseks.
- Hüva. - Läheme ujuma.
Läki. Laseme käia.
Veetsin saarel paar siiraid üllatusi täis vahvat päeva.
Ja olen ääretult tänulik oma hea tervise
ja peaaegu kaheksa aastakümne eest siin planeedil.
Kõige parem selle juures, et olen praegu 76-aastane,
on see, et ma ei mõtle eriti, mida inimesed arvavad.
Ja kõige hullem selle juures, et olen 76-aastane, on see,
et ma pole enam 36.
Sa ei tunne ahvatlust vette minna?
Üldsegi mitte. Ei.
Kas võiksin teha enamat, kui praegu teen?
Ikka. Mulle lihtsalt ei meeldi neid asju teha.
Kas peaksin hakkama jooksmas käima? Milleks? Võin kõndida.
Braavo!
Hea kogemus? Tore, et seda tegid?
- Jah. - Jah.
Ja tegelikult ei pea ma kulutama palju raha, et end hästi tunda.
Mõistan, et mõne jaoks teevad ravikuurid ja teraapiad imesid.
Ent minu arvates on kõige olulisem leida oma tervislik tasakaal.
Päris kena, kas pole?
Üritan elu nautida
ja üritan sellest endale sobival moel võimalikult palju mõnu saada.
Minu jaoks ongi see vist lühidalt kõik.
Võtan igat päeva nii, nagu on.
Kui ärkan hommikul ja hingan veel, siis on see hea päev.
- Järgmises osas... - Buongiorno.
Ammendasin kogu oma itaalia keele oskuse. Läheb lahti.
See on külastamiseks mu lemmikriik maailmas.
Itaalia kuulsaim tagumik.
See on midagi erilist.
- Näidake laia naeratust. - Jaa.
- Mida sa tahad? - Itaalias on enam kui 250
- ametlikku käeviibet. - Hei.
Olen keset Toscana viinamarjaistandust.
Kui paljud turistid sellist asja teha saavad?
Tõlkinud Vova Kljain