אני דוגמה חיה ל"מוטב מאוחר מלעולם לא".
עד לפני כמה שנים חיי היו יציבים,
צפויים וחוזרים על עצמם באופן מרגיע.
אבל ההרפתקאות האחרונות שלי שינו את כל זה.
אז מה טומן בחובו העתיד בשבילי?
עכשיו שאני נחשב טייל במידה מסוימת,
הטלתי על עצמי להשלים רשימת משאלות חיים…
- רשימת משאלות -
לפני סופם של החיים.
ערכתי מחקר רב,
שמרתי על ראש פתוח…
- הרפתקאות באמזונס -
מי יוצא לטיול הליכה באמזונס?
והכנתי רשימה משל עצמי.
תראו את זה.
ברוכים הבאים ללונדון!
מעולם לא הרגשתי יותר כמו תייר.
אלה כמה…
מחוויות הטיול של פעם בחיים הנפלאות ביותר.
אל תבין לא נכון, אבל הנסיעה הזו איומה.
תמחק את זה מהרשימה.
- זו הפעם הראשונה שאני באירלנד. - אני הייתי כאן בעבר כמובן.
- כן, פעם אחת. - פעם-פעמיים.
- פעם. - פעם.
האם הן צריכות לקרות פעם בחיים שלי?
זה כבר עניין אחר.
אבל אני רוצה לחשוב שנעשיתי נועז קצת יותר…
קשה להאמין שאני באמת כאן.
אמיץ קצת יותר…
איזו הצלה!
בטח שאני עובד היטב במצבי לחץ.
אז זו עשויה להיות הנסיעה הכי בלתי נשכחת שלי עד כה.
האם השתכרות עם הנסיך ויליאם היא אחת המשאלות ברשימה שלך?
- היא הרשימה. - היא הרשימה, מה?
- רשימת משאלות -
לא חוויתי דבר כזה מעולם.
הודו הייתה תמיד ברשימת המשאלות
של טיילים מנוסים.
אנשים רבים שביקרו בהודו אומרים
שאתה חייב… להכניס אותה לרשימת המשאלות שלך.
וזו הסיבה, אפילו שאני אוהב להיות לבדי,
ששמעתי בקול האנשים האלה ובאתי למדינה המאוכלסת ביותר בעולם.
אילו זה היה אתר צילום, מישהו היה אומר,
"בסדר, אתם יודעים מה? יותר מדי מהומה,
אנחנו חייבים לקצץ קצת כדי שזה ייראה אמיתי יותר".
- טורונטו -
עברתי מרחק של 11,000 ק"מ למדינה הגדולה בהודו,
רג'סטן.
היא מוכרת גם כארץ המלכים,
והיא מוכרת בזכות הערים הצבעוניות שבה, המבצרים העתיקים והשווקים התוססים
שהופכים אותה למקום שחובה על מבקרים לראשונה כמוני לבקר בה.
קשה להאמין שאני באמת כאן.
המסע שלי מתחיל בג'ודהפור. עיר בת יותר מ-500 שנה.
- היי. - אביש.
יוג'ין. ברוך הבא להודו.
- מה שלומך? - מה נשמע?
- שלומי טוב. - נעים מאוד להכיר אותך.
אביש הוא המדריך שלי כאן.
והוא האיש המתאים כדי לעזור לי להבין את הסביבה החדשה שלי.
- איך הייתה ההליכה שלך? - גיליתי משמעות חדשה למילה "עמוס".
כן.
הודו אינה מקום נוח, אבל אפשר להרגיש בה נוח.
וכשתחזור השקפת העולם שלך תהיה שונה מאוד.
היא לא נוחה,
- אבל אפשר להרגיש בה בנוח. - כן.
בסדר, זה מה שתיארתי לעצמי שיצטרך לקרות.
הסיבה שחשבתי שזה מקום טוב להתחיל בו
הייתה כדי לזרוק אותך למים ולבקש ממך ללמוד לשחות.
ב-500 השנים האחרונות
העיר הזו צמחה סביב אתר שקשה לפספס.
זה מבצר מהרנגר של ג'ודהפור.
הוא נבנה ב-1459.
- אלוהים אדירים, הוא עצום! - כן.
הוא עדיין בבעלות משפחת המלוכה.
הוא ניצב בגובה 130 מטרים מעל העיר ומשמעות שמו היא "מבצר השמש".
שם די מתאים בהתחשב בעובדה שהוא נמצא ליד מדבר.
- אוכל להראות לך את השוק אם תרצה. - כן.
זה שוק שלם שנמצא מתחת למבצר מהרנגר,
שוק סרדר.
- בסדר, כן. - יש שם הכול.
- רוצה לראות אותו? - בוא נראה.
זה עומס יתר לחושים מבחינת צבעים, תבלינים, אנשים, פרצופים.
בכל מקום יש משא ומתן והתרגשות, אתה תלמד המון.
אני חייב לציין שהמקום צבעוני הרבה יותר מקנדה.
נכון.
במה ג'ודהפור ידועה במיוחד?
הייתי אומר שבבדים.
תראה את זה.
כל אלה הם בדים
ייחודיים לרג'סטן, המדינה שאנחנו נמצאים בה.
- שוק סרדר גירדיקוט -
הצבעים כאן חיים הרבה יותר
מכל תמונה שראיתי.
כשאתה רואה זאת ברחוב, זה מתפוצץ.
ולא רק הצבעים כאן חזקים.
זה כמון.
זה… אורז.
- אורז כמון. - כן, כמון.
תה נענע. תריח לאט.
תריח לאט.
וואו. מה זה?
זו משחת שמנים אתריים. זה…
זה מה שמורחים על החזה כשמצוננים.
- זה טוב לעיכול. - כן.
- למערכת החיסון ולרוגע בכל הגוף. - כן.
סופגים הרבה ברחובות כאן.
אז כדי שאכיר את העיר באמת,
אביש רוצה לקחת אותי לנקודת התצפית האהובה עליו.
ניסע בריקשה.
נסה להירגע.
- לנסות להירגע? - כן, זה הסוד.
ריקשות שהן שילוב בין מונית ניו יורקית לתלת-אופן
מבצעות בערך 200 מיליון נסיעות ברחבי הארץ בכל יום.
- יש לי כמה עצות בשבילך. - כן.
קודם כול, תחזיק את המעקה.
- שים אחת מהרגליים כאן. - כן.
ומדי פעם, כשיש מהמורה,
תניח את הידיים ותפעיל את שרירי הבטן.
עלה ורד קצת.
בסדר.
מי הנהג שלנו?
- שמו באבלו. באבלו ג'י, נמסטה. - באבלו.
- נמסטה. - נמסטה. מה שלומך?
- וואו! - וואו, זה היה קרוב.
כמעט דרסנו את האישה הזו.
אל תבין לא נכון, באבלו,
אתה נהג מצוין, אבל הנסיעה הזו איומה.
רואים גם חיות רבות ברחובות.
פרות מכובדות מאוד באזור הזה בעיר.
כמו שבטורונטו
- יש להולכי רגל זכות קדימה. - כן.
כאן, לחיות יש זכות קדימה.
אז לאן הן הולכות?
הן משוטטות ברחובות ואז חוזרות.
- כן, תראה אותן. - הן…
הן חוזרות לבתים שלהן.
פרות קדושות בהינדואיזם, הדת השלטת בהודו.
ועל אף התנועה,
הן נראות רגועות הרבה יותר ממני.
- בסדר, זה היה נורא. - כן.
אני מתחיל לקלוט את זה.
- תודה, אדוני. - כן.
האדם האחרון שהרעיד את העצמות שלי כך היה הכירופרקט שלי.
הגענו.
אבל הגענו לעיר העתיקה.
המבוך הצבעוני הזה של רחובות מתפתלים
הוא הסיבה שג'ודהפור ידועה גם בשם העיר הכחולה.
- זה המבצר שדיברתי איתך עליו. - וואו, כן.
אז למה כחול?
כחול שומר על טמפרטורה נמוכה. זה מדבר, אחרי הכול.
הכחול הוא גם סמל של קהילת כוהנים ששמה ברהמינים,
שגרה פעם באזור הזה בעיר.
- זה גם אחד המקומות הטובים בעיר… - וואו.
לראות את זה.
אני מתאר לעצמי. אלא אם כן אתה בארמון.
- וזה… אני לא יודע. - בסדר, אתה צודק.
זה מה שיכולתי להרשות לעצמי.
אני לא בן מלוכה שיכול לעלות לשם.
ראית משהו כזה?
מעולם לא ראיתי עיר צבעונית כזו.
וג'ודהפור היא עיר גדולה בהרבה משחשבתי.
לא ציפיתי לעיר כחולה.
אבל אני רואה ומרגיש למה הצבע נבחר.
הטמפרטורה בקיץ כאן עולה ליותר מ־38 מעלות בקביעות,
אז אני בדרך למלון שלי כדי להתקרר.
אני כאן כבר חצי יום
ואני נהנה מאוד.
אני ממש מצפה לחוות את התרבות,
את האנשים ואת דרך החיים כאן.
ונראה שחייהם של מלכי העבר בהודו, המהרג'ות,
היו לא רעים.
כלומר, תראו איפה אלון.
ארמון אגם בל סמנד.
הוא משקיף על אחד האגמים המלאכותיים הראשונים בהודו, שנחצב בסלע.
הארמון עצמו נבנה על ידי המהרג'ה של ג'ודהפור במאה ה-17.
- שלום, תודה. - ברוך הבא, אדוני.
הכנו לך קבלת פנים מסורתית. בוא בבקשה.
לפי קבלת הפנים
נראה שהם ציפו למישהו מלכותי יותר ממני.
תודה.
- תודה. - אין בעד מה.
- שלום, מר יוג'ין. - היי.
אז זה ארמון אגם בל סמנד.
זה היה ארמון הקיץ של משפחת המלוכה של ג'ודהפור.
ועכשיו הפכו אותו למלון.
- זה נחמד מאוד. - כן.
בדרך לכאן לא ידעתי אם אני מדמיין.
רק תיזהר מהקופים. יש לנו כאן המון קופים.
הם לא מזיקים, אבל רק תהיה מודע להם.
- לא להתקרב יותר מדי. - כן.
- בסדר. - תיהנה מהשהות כאן.
- תודה, תודה. - תודה.
אחרי שהפכו אותו ממעון מלוכה למלון יוקרה,
דלתות הארמון וגניו נפתחו בפני אורחים
שמקווים להימלט מהחום המדברי עם סגנון.
אני חייב להודות שאני נהנה מהמרחב, אני נהנה מהשקט.
זה קצת סוריאליסטי עכשיו.
אל תקבלו שיחות נוספות, יש לנו קופים.
וואו, חמודים. היי, ילדים.
ההרפתקה שלי בהודו התחילה נפלא.
וגם התוכניות שלי לערב לא רעות.
אביש הזמין אותי למסיבה אצל חברים אמידים שלו.
כלומר, אם אצליח לעבור את המאבטחת המקומית.
- יוג'ין! - אביש.
אתה מגונדר ומוכן לריקודים.
גם אתה נראה נהדר. אכיר לך את החברים שלי.
- כן. - אג'יט…
בני הדודים אודיי ואג'יט הם ממשפחת האצולה של רג'סטן.
וואו, זה נפלא. של מי הבית הזה?
- שלו. - זה הבית שלו.
זה ודאי ההסבר למסיבה המרשימה הזו.
אז כמה זמן אתה גר כאן, אודיי?
גדלתי כאן.
אבל הבית הזה שייך למשפחה שלי כבר 600 שנה.
וכשאני אומר 600 שנה, אני חושב שאני הדור ה-18 או ה-19 כאן.
מה המשפחה שלך עשתה?
המשפחה הייתה נאמנה למהרג'ה של ג'ודהפור.
סבא-רבא שלנו וההורים שלו גבו מיסים מטעם המהרג'ה.
זכויות אצילות בוטלו בשנות ה-70.
אבל משפחות רבות ממשיכות את המסורת,
שבמקרה הזה, משמעותה מסיבה נפלאה
לאורח הכבוד הטרי.
- זה אורח הכבוד? - אורח הכבוד?
- כן, זה הוא. - הוא אורח הכבוד?
הערב סובב סביב קבלת פנים רשמית לרודרה ויר הקטן לג'ודהפור.
זה הביקור הראשון שלו כאן, זה בית אבותיו.
זו הסיבה שזה ביקור חשוב מאוד.
- זה רציני! אז הוא… - זה רציני.
כן.
אני מבין אותך. אני מבין בהחלט.
תראה אותך. ילד גדול!
יש לך נכדים?
כן, יש לי נכד אחד שיהיה בן שלוש בקרוב.
וואו.
ולא מזמן החזקתי אותו…
- כן, נראה שזה טבעי לך. - בדיוק כך.
יפריע למישהו אם אקח אותו הביתה איתי?
אדון ילד גדול.
אני לא בטוחה שאר-וי יזכור את המסיבה,
אך גם אם זה אנוכי מצדי, אני מקווה שהוא יזכור אותי
ושהרמנו כוסית לכבודו.
נחמד מאוד.
משפחות האצולה של הודו הן לא היחידות שחיות היטב.
הודו היא הכלכלה הצומחת ביותר בעולם,
עם יותר מ-30,000 מיליונרים חדשים שנוספו בשנה שעברה בלבד.
ואחרי יום אחד
אני כבר מרגיש שזכיתי להצצה בגיוון הרב של החיים כאן.
ספר לי על רג'סטן.
האם יש לה אישיות ייחודית משלה?
אם מפרקים את המילה רג'סטן, המשמעות היא "מקומם של מלכים".
היו לה צבא משלה, מטבע משלה, מערכת משפט משלה.
ברחבי הודו התרבות שונה בכל מדינה.
ורק כדי שתבין כמה מגוונת המדינה,
בכל מקום יש ניב שונה.
מאה קילומטרים לכל כיוון,
האוכל שונה, האנשים שונים, השפה שונה.
אז זו כמעט אומה שמורכבת ממדינות שונות.
יש שמעריכים שמספר הניבים כאן מתקרב ל-20,000.
האם יש דבר שקושר את המדינה כולה?
הדבר המיוחד בהודו, מבחינת החוקה,
הוא החילוניות של הודו.
הדת השלטת בארץ היא הינדואיזם.
- הינדו? כן. - כן, הינדו.
אך יש לנו אוכלוסייה מוסלמית גדולה מאוד,
יש לנו אוכלוסייה נוצרית גדולה מאוד, יש לנו יהודים, יש לנו הכול.
- אבל הדת השלטת היא קריקט. - באמת?
לכל מדינה יש קבוצה משלה.
ואם אתה שייך למדינה, אתה אוהד מוחלט של הקבוצה.
זו דת.
קריקט זר לי לחלוטין.
אבל כזה היה כל הטיול הזה עד כה.
זה היה מדהים.
ואחרי ערב במסיבת הבית הלוהטת בעיר,
אני מוכן להמשיך לטייל בעיר מחר.
- וואו. - תודה.
ישנתי נפלא אתמול.
אתם שומעים את זה?
ציפורים מצייצות. זה כל מה ששמעתי.
וזו הייתה מוזיקה לאוזניי.
בכל הנוגע ליוקרה, המהרג'ות בהודו היו מומחים.
אבל הבוקר אחליף את הירוק שבגני הארמון
בכחול שבעיר העתיקה של ג'ודהפור.
- אביש, מה שלומך? - שלומי טוב.
זה המקום השקט ביותר שהייתי בו בעיר הזו.
- המדינה הזו נפלאה… - וואו.
כי מוצאים בה רגעי רוגע במקומות סואנים וקיצוניים.
זה מלומד. זה כוהן.
הוא מלומד.
כ-1.1 מיליארד אנשים בהודו הם הינדים.
זה גאנש ג'י.
גאנש הוא האל שמתפללים אליו
כשמתחילים פרויקט חדש או הרפתקה חדשה.
וזו הסיבה שיש מקדשים כאלה ברחבי הארץ כולה.
הם מאפשרים לאנשים להתחבר לרוחניות שלהם בדרך.
אבקש מהכוהן ברכה קטנה, אם זה בסדר מצדך.
ודאי, זה יהיה נחמד מאוד.
כן, אתה צריך לשבת,
אבל גם לחלוץ נעליים, אם זה בסדר.
- לחלוץ נעליים ולשבת? - לחלוץ נעליים ולשבת.
- בסדר, אין בעיה. - בבקשה.
זו הפרסדה, זו הברכה שתיקח איתך.
יש עוד משהו! צריך לשבור את הקוקוס.
מה מסמלת שבירת הקוקוס?
הנוזל שיוצא ממנו משמש כברכה שתותז עליך.
אני מבין. בסדר. אז…
אחת, שתיים, שלוש…
בורכת, שברת קוקוס, קיבלת פרסדה לאכול.
- וואו. - לא יעמדו מכשולים בדרכך.
- איך אומרים "תודה" בהודו? - דניאבאד. דניאבאד.
דניאבאד. דניאבאד.
זה היה טוב?
- בסדר. - מה הם אומרים?
יש טעות. אתה חייב להוריד את היד עד הסוף.
שחררת את הקוקוס וזרקת אותו.
- נסתפק במה שיש. - כן.
אני חושבת שברכה שתיפטר מכל המכשולים שעומדים בדרכי
היא דבר טוב בעיניי.
- תראה את זה. - וואו, מה זה?
זה סוג של קריקט שנקרא גאלי קריקט.
גאלי היא סמטה.
במאה ה-18, כשהודו הייתה חלק מהאימפריה הבריטית
ומקור מסחר מרכזי,
מלחים בריטים הכירו למקומיים את המשחק.
- האיש הזה הוא המגיש. - כן.
תפיסה טובה!
- זה טוב. - כל הכבוד.
- כלומר… - זה היה חזק.
זה מקום טוב להיות בו כרגע.
זה מצחיק מאוד.
הודו זכתה בעצמאות ב-1947,
אבל הקריקט נשאר.
במשחק האחרון בעונה צפו 169 מיליון צופים.
זה שווה שש נקודות.
כלומר, 41 מיליון צופים יותר מהסופרבול האחרון.
כך מסמנים זאת.
- וואו. - וואו, זה שש.
מה זה? מה הסימן? בדיוק.
אחת הקבוצות המרכזיות במדינה הזו נקראת רג'סטן רויאלס.
- רג'סטן רויאלס? - כן.
בבית ילדים משחקים בהוקי רחוב
והמשחקים המקומיים האלה הם המקום שבו חלומות
על כוכבות בספורט מתחילים.
- ילדים, אני צופה בכם… - היי.
ואתם טובים מאוד-מאוד.
מישהו מכם רוצה להיות שחקן קריקט מקצועי?
אני רוצה.
זה טוב. יש שחקנים צעירים בקבוצה?
- לא. - וואו, כולם רוצים לשחק בקריקט.
טוב, לאו דווקא בקריקט,
אבל העיקר לא משחק בקולנוע.
בואו נשחק. תן לה בראש.
סובב.
נראה שזה היה כדור מסובב
ולכן היה קשה לחבוט בו.
זה טוב. רוץ.
ייתכן שזה קשה קצת יותר משציפיתי.
- חוץ. - חוץ?
אני חייב להודות שהפסדתי לשחקן טוב ממני.
נראה שאני סמוק קצת,
אבל הפעם אני לא יכול להאשים את השמש.
אז אחזור למלון שלי כדי לנוח קצת
לפני שאצא לשלב הבא בהרפתקה ההודית שלי.
- היי. - יום טוב.
אוסטרליה?
קיווים.
- מניו זילנד. - ניו זילנד?
פעם ראשונה שלכם כאן?
לא, היינו כאן שבע פעמים.
- שבע פעמים? - כן.
אז אפשר לשאול על הפעם הראשונה שבאתם? בפעם הראשונה
אהבתם את המקום ברגע שהגעתם?
אני הרגשתי ששבתי הביתה.
אנחנו לא יודעים מה יקרה בחמש הדקות הבאות.
אין לנו תוכנית לכל יום.
אנחנו לא יודעים איפה נלון.
וזה חלק מהקסם.
וזו הסיבה שאנחנו בביקור השביעי שלנו.
זה מה שאני מנסה להשיג כאן.
כלומר, לחוות את הודו
באופן שבו טיילים מנוסים חווים אותה. ו…
למתוח קצת את אזור הנוחות?
למתוח קצת את אזור הנוחות. זה מה שאני מנסה לעשות.
יש לך תוכניות או שתאלתר?
אסע ברכבת.
- לא עשינו את זה. - בסדר.
אתם לא עשיתם את זה?
לא נסענו בתחבורה ציבורית בכלל.
איפה הייתם?
אתה אמיץ יותר מאיתנו.
אי אפשר לבקר בהודו בלי לנסוע ברכבת.
אתה מתכוון להסתכן היום, מה?
להסתכן קצת היום.
זה השם השני שלי. המסתכן.
היה מעניין הבוקר, הזוג דיבר
על מתיחת אזור הנוחות ועל סיכונים…
קל יותר להגיד את זה מאשר לעשות את זה,
אבל אני משתדל מאוד.
והאמת היא שאין דרך טובה למתוח את אזור הנוחות…
הגענו.
מאשר בנסיעה ברכבת לג'איפור.
בירת המדינה
וביתה של אחד מקבוצות הקריקט הפופולריות שלה, רג'סטן רויאלס.
- דוכן כרטיסים -
אני מחפש את ג'ודהפור-ג'איפור אקספרס.
היא יוצאת ב-16:00.
אז אני צריך למצוא את הרציף.
כן, אין לזה משמעות בעיניי.
תחנת ג'ודהפור נפתחה ב-1885
והיא משרתת כמעט 50,000 איש ביום.
כן, הנה זה, 16:00. מצאתי, רציף חמש.
יצאנו לדרך.
מדהים מה אפשר לעשות כשמחליטים.
זה הכי קרוב שהגעתי להרגשה של טייל אמיתי.
- ג'ודהפור -
ברוב הרכבות כאן יש אפשרות לעמוד, לשבת
או להרים רגליים במיטה נפתחת.
סלחו לי.
אביש שמר לנו מקום.
אבל כדי למצוא אותו, אצטרך להסתמך על האינטואיציה העל-טבעית שלי.
קרון 2-איי-סי.
עוד לא מצאתי אותו.
סלחו לי.
לא ייתכן שזה המקום הנכון.
אתה דובר אנגלית?
- כן. - קרון 2-איי-סי?
- לך ישר. - ללכת ישר.
בסדר.
תודה.
היי.
- אביש. - טוב לראות אותך.
אני שמח שאתה כאן.
אחרי שמצאתי את אביש,
אני כבר מצפה לנוף מהנוחות שמציע תא הסליפר שלנו.
- ג'איפור-ג'ודהפור -
אני נרגש.
אני מתבגר בגיל 78.
ג'איפור, אנחנו בדרך.
- ג'ודהפור -
כדי להגיע לג'איפור עלינו לנסוע מרחק 320 ק"מ מזרחה ברג'סטן.
כך רואים את הארץ באמת.
לא משנה אם אתה עשיר או עני, כולם נוסעים ברכבת.
ידידויות נרקמות, קומדיות רומנטיות מתחילות
ויריבויות משפחתיות עוברות כאן,
אז זה חלק מרכזי בחינוך שלנו.
כשחושבים על כך שיש בארץ הזו 1.4 מיליארד אנשים,
יש המון הבדלים.
אחרי שזכינו בעצמאות והגבולות שורטטו,
עלה רעיון מצד כולם.
לא לימדו אותנו שאנחנו אומה אחת.
דיברו איתנו על אחדות וגיוון.
אלה הדברים שמלמדים אותנו בבית הספר מהרגע הראשון.
אז במובן מסוים יש ניגוד גבוה, סתירות רבות,
הבדלים עצומים.
ואני לא יודע איך,
אבל הזהות הלאומית נותרת חזקה.
אני חובב רכבות מאז ילדותי.
ואחד הדברים הכי טובים בהן
הוא שאפשר לקום ולחטט.
סוף כל סוף.
אוהדי הרויאלס?
- כן. - כן.
זה… גם אני.
- בבקשה. - כן.
מתברר שיש לרג'סטן רויאלס משחק הערב.
והאוהדים המסורים יצפו בו מכל מקום.
הייתם פעם במשחק של הרויאלס?
כן, צפינו במשחק.
מה אני צריך לדעת?
האלה בול. זה הכול.
- כן, זה… - האלה בול?
כן. האלה בול היא דרך להריע.
- וזו הסיסמה… - בסדר.
- של רג'סטן רויאלס. - האלה בול היא תרועת עידוד?
כן, של רג'סטן רויאלס.
- האלה. צעק חזק. כן. - האלה בול. כן. בסדר.
תענוג להכיר את שניכם.
- היה נחמד לבלות איתך. - אני מקווה שתיהנה.
- בהצלחה לשניכם. - תודה.
לא בכל יום רואים דלת פתוחה ברכבת,
אבל זה נחמד, קצת אוויר צח.
כל מי שמכיר אותי, היה אומר, "אני לא מאמין שאתה שם".
כי…
אתם יודעים, זו מדינה שלא חשבתי שאבקר בה אי פעם.
לקחו לי שלוש שנים להגיע לשלב הזה
ועד כה, מדהים פה. כיף גדול.
אחרי חמש שעות והאלה בול אחד,
הגענו סוף כל סוף לג'איפור.
- הגענו. - טוב, הגענו.
- הגענו. - לאן הולכים?
לכיוון היציאה.
ואחרי שמצאתי מקום לטעון את הסוללות שלי,
אני כבר מת לראות איך נראית העיר האיקונית הזו באור ביום.
ג'איפור.
גילה כמעט 300 שנה
והיא עיר צעירה יחסית במונחים הודיים.
היא נבחרה לאתר מורשת של אונסק"ו,
והיא נחשבת גם למרכז אבני החן של העולם.
- היי. - אביש.
- ברוך הבא. - ישנתי כמו תינוק.
אני כבר רוצה לחוש את המקום בעצמי,
ואביש הסכים להעניק לי סיור קצרצר.
הפסל הזה הוא של מהטמה גנדי.
אני רואה אותו.
הוא אבי האומה.
והוא מפורסם מאוד במשקפיים עגולים, כמו שלך.
הם…
אלה משקפי גנדי.
ברג'סטן יש מסורת מעניינת שלפיה לכל עיר צבע משלה.
ג'ודהפור כחולה, אודאיפור לבנה,
ג'איסלמר היא עיר הזהב וג'איפור ורודה.
כשמשפחת המלוכה הבריטית ביקרה כאן ב-1876,
המקומיים העלו הופעה רצינית.
כשהנסיך אלברט הגיע לג'איפור,
צבעו את כל העיר בצבע הזה
כי זה צבע של אירוח ושל קבלת פנים.
אז כשהוא הגיע, הוא ראה את הצבע ואמר, "וואו, עיר ורודה!"
והשם נשאר.
זה ודאי שימח את הצבעים.
נכון.
בלב העיר נמצא האווה מהאל, ארמון הרוחות.
הוא נבנה ב-1799 והוא יצירת מופת אדריכלית בת חמש קומות.
יש דברים יפהפיים רבים לראות כאן.
הייתי שמח לבלות את כל היום בטיול בעיר,
אבל יש לי פגישה חשובה.
יפהפה.
אביש קבע לי פגישה עם רג'סטן רויאלס.
אני מניח שכדי שאקבל עצות אחרי שילד בן עשר פסל אותי.
יוג'ין, במקומך הייתי מתרגש מאוד.
אני חושב שהכנתי אותך מספיק. מה זה אומר?
שש.
כן, בדיוק.
אני נרגש מאוד.
האם אפגוש אותך אחר כך או…
כן, ודאי.
אצטדיון סוואי מנסינג הוא המגרש הביתי של הקבוצה.
וואו, הוא משהו מיוחד, מה?
- אצטדיון סוואי מנסינג האלה בול! -
זה אצטדיון הקריקט הראשון שאני מבקר בו.
לרויאלס יש יותר מ-15 מיליון עוקבים ברשתות חברתיות
והם עניין רציני מאוד.
האלה בול, ידידי. האלה בול.
אז הוא המקום המושלם לטירון ללמוד את עקרונות המשחק.
- מה שלומך? - שלומי טוב.
ברוך הבא לבית של הרויאלס…
- תודה. - בג'איפור.
יאגי הוא שחקן עבר שמאמן עכשיו את שחקני השדה.
אני יודע שאתה בן 78, אבל אתה נראה בן 50.
אתה נראה צעיר.
- אתה נראה צעיר. - וואו.
אז אפשר להתחיל בחימום?
- ודאי. - בסדר.
זה לשרירי הירך והגב.
- כן, אני מרגיש את שרירי הירך… - שלוש…
- ואת הגב. - ארבע.
ועכשיו העניין החשוב ביותר…
- כן. - הזריקה. תישאר כאן,
תחזיק ותזרוק.
שתיים, שלוש.
- אני חושב שאתה מוכן. - בחיי!
אני חושב שאתה מוכן לצאת לשדה.
כן, אבל אני שמאלי.
ברור שמצפה ליאגי עבודה קשה.
ושיירת האוטובוסים הוורודים, כמובן,
אומרת שהשחקנים הגיעו לאימון משלהם.
יוג'ין, אני רוצה שתכיר את אחד הבולרים המהירים ביותר שלנו,
ג'ופרה ארצ'ר.
הוא אחד המהירים בעולם.
יש לי תחושה שהייתי צריך להתחמם עוד קצת.
- נעים מאוד. - וואו, נעים מאוד גם לי.
- רוצה לשחק קצת בקריקט? - כן.
אתן לך לנסות קצת.
משנה לך אם שחקן הוא שמאלי
האמת היא שאני מעדיף לזרוק לשמאליים.
אני זוכה להצלחה רבה יותר מאשר מול ימניים.
זה לא יתרום לי במיוחד, מה?
ג'ופרה משחק גם בנבחרת אנגליה.
והוא זכה איתה בטורניר החשוב ביותר בקריקט, גביע העולם ב-2019.
תראה לי למה לצפות.
זה בסדר.
אתן לך לפתח קצת ביטחון עצמי לפני שאגיש באמת.
כשזה חשוב באמת, הוא יכול לזרוק כדור במהירות יותר מ-150 קמ"ש.
עוד ניסיון. זה היה קרוב.
אבל כרגע הוא זורק במהירות שמתאימה לי.
לא, אתה צריך להשתמש במחבט.
- נסה לחבוט. - הוא כבד.
בלי לחץ.
- זה היה טוב? - כן, טוב מאוד. טוב מאוד.
אני צריך לחזור לאימון עכשיו, יוג'ין, אבל היה נחמד מאוד להכיר אותך
ואבוא להגיד שלום לפני שנלך היום.
- יופי. מעולה. - בסדר.
בזמן שג'ופרה מתאמן באמת,
אני זוכה להזדמנות להכיר את המאמן הראשי ראהול דרביד.
הוא התשובה של עולם הקריקט לבייב רות.
אני מקווה שהוא לא ראה אותי חובט,
כי לא הייתי מרשים במיוחד.
בעצם, אני מקווה שאיש לא ראה אותי חובט.
- ראהול. - היי, יוג'ין.
נעים מאוד.
ראהול נחשב אחד החובטים הגדולים בהיסטוריה.
והוא ממש גיבור לאומי.
ראית אותי חובט?
- כן, ראיתי, אתה לא רע, כן? - כן, את ג'ופרה ואותי?
היה קל מולו?
טוב, תשמע,
אני לא יודע אם שמת לב, אבל הצלחתי לחבוט.
רק מעטים יכולים לטעון שהצליחו.
זה מה שעמדתי להגיד, זה לא שהוא צריך להתאמן עוד, אבל…
אם אני הצלחתי לחבוט מולו, אולי כדאי שתשאיר אותו אחרי האימון.
אני מקווה שכבר למדת קצת
על המשחק היפהפה במדינה הזו.
כן. עכשיו אני יכול להגיד שזו קבוצת הקריקט שאני אוהד.
בהחלט, זכינו באוהד נוסף.
אני אוסף קבוצות ספורט בכל מקום.
בספרד מצאתי את ריאל בטיס.
אסטון וילה באנגליה, כמובן.
וכמובן הרויאלס כאן.
אני נעשה גלובלי מאוד מבחינת אהדה.
יוג'ין, עכשיו שאתה אוהד הקבוצה, הבאנו לך חולצה מיוחדת.
- לוי -
אני מקווה שתלבש אותה בגאווה כשתצפה במשחקים שלנו.
כן! איזה יופי.
יופי של מזכרת מהביקור כאן.
וכשאני סופג הכול מהיציעים,
אני נזכר שוב בילדים ששיחקתי איתם בגאלי קריקט
ובחלומות שלהם לשחק בקבוצה כזו.
נעים מאוד, יוג'ין? אני קומאר.
קומאר.
אחרי שהיה קפטן בנבחרת הלאומית של סרי לנקה
ואימן את הרויאלס,
קומאר סנגקרה הוא מנהל הקריקט שלהם עכשיו.
מה לדעתך עזר לקריקט
לכבוש את כל המדינה?
הענף הגיע עם הכיבוש הבריטי בהודו.
הצלחנו לקחת אותו ולהפוך אותו לשלנו.
אז להודו יש סוג קריקט משלה.
והוא פשוט איחד
אנשים מכל המינים, מכל גיל, דת, מוצא ונטייה פוליטית
מאז שזכינו בעצמאות.
ולפעמים הענף הוא הרבה מעבר למה שאתה רואה כאן.
זה די מדהים. אני לא בטוח שיש ענף אחר כלשהו
שהוא מאחד כל כך.
אתה תגלה שקריקט הוא חלק מהנשמה של הודו בכל מקום בה.
לא ידעתי כמה קריקט חשוב לפני שבאתי לכאן.
אני חייב להודות שזו לא הפעם הראשונה שנותרתי המום בטיול הזה.
ברוך הבא. איך היה?
טוב, תשמע,
תשמח לגלות שנהניתי מאוד.
הצלחתי לחבוט מול ג'ופרה. וגם הגוף שלי נחבט מולו.
אתה שמח שבאת להודו?
אני שמח מאוד שבאתי.
אמרת לי לא מזמן
שהיא לא מקום נוח, אבל אפשר להרגיש בה נוח.
וזה מדויק מאוד בעיניי.
- אתה בן 78… - כן.
אני בן 38, אנחנו לא בני אותו דור.
נסעת עד הודו…
כל הכבוד לך, אבל אני לא יודע… אני לא יודע, זה מעורר השראה.
הבנתי שקצב החיים המהיר כאן
משתלב ברגעים לא צפויים של שלווה ורוחניות.
ואחזור הביתה אחרי שרכשתי חבר חדש, אביש.
היה כיף לבלות איתך.
זה היה ממש… שש.
- כן. - כן.
- שש! - כן!
כן, אדוני.
עכשיו נותרה לי רק הרפתקה אחת ברשימת המשאלות
והיא תתרחש קרוב הרבה יותר הביתה.
תראו את זה. ונקובר, קנדה.
אנחנו בחצר האחורית שלי.
המשאלה הבאה שלי…
יוג'ין לוי.
מייקל בובלה.
היי, אני לחוץ מאוד.
כן, זה באמת היה כיף.
- הוא לא יכול לפגוע בך. - הוא לא יכול לפגוע בי?
תרגום: אסף ראביד