Nemyslím to jako kritiku.
I když možná jo.
Ale když zemřete, všimne si toho někdo?
Až odejdu já, bude na mě vzpomínat spousta lidí.
Hodně z nich s nenávistí, ale i tak člověk musí žít s vervou.
Jinak by to nemělo smysl.
Nakonec…
chlap musí ukázat koule.
O 10 DNÍ DŘÍV
VŠE NEJLEPŠÍ K 60. NAROZENINÁM, CHARLIE!
Všechno nejlepší, Charlie.
Rayi, kamaráde.
Je to tu opravdu, opravdu báječné.
Že ano. Zlato, pamatuješ si Raymonda Peepgrasse?
Samozřejmě. Ano.
Můj milej Peepee…
- Vypadáš skvěle. -Jo, hej, ahoj! - Tady je náš oslavenec!
- Rád tě vidím! - Jerry, jak se máš? Rád tě vidím. Díky,
žes přišel. -To jsou věci, tys teda vyrost.
Do toho, Charlie.
Joycinko!
Já tě fakt pozval?
- Paměť odchází vždy jako první, že? - Proč bych to tak dělal?
Abych mohla referovat tvojí bývalý manželce.
Dozví se, že ta párty byla celá ty.
Ty jsi jednoduše báječná. Vypadáš fantasticky. Proběhla nějaká úpravička?
Charlie.
Jenom malé odstranění vkusu, víš? Abych sem vůbec mohla jít.
Páni, to je číslo.
Jo.
Jo!
Padej, padej.
Co děláš, magore?
Čí dům? Tvůj dům! Čí dům? Tvůj dům!
Všechno nejlepší, Charlie! Muž, co postavil Atlantu!
Herbe!
Rogere!
Jaká je oslava? Přišel jsem o něco?
O spoustu Charlieho se špetičkou Shanii Twainový.
To si nenechám ujít.
Rogere, Rogere, jsi v pohodě? Jak to jde u Crokera?
Nemůžu si stěžovat.
No, kdyby se dlouho nic neměnilo nebo to bylo až moc stejný, u nás vždycky hledáme
dobrý právníky.
Budu si to pamatovat.
Užij si to tu, je co oslavovat.
Zdá se, že jsme to zvládli.
Charlie.
Podívej, jak daleko jsme došli.
Chvíli nám to trvalo.
Ale věděli jsme, že se to podaří.
Říkali, vsadím se,
že to nikdy nedokážou.
Nádhera.
Ale podívej na nás, jak se držíme.
Teď bychom měli začít tančit.
Jsi úžasná.
K tobě vždycky utíkám.
Ten, ke kterému patřím.
Ten, se kterým chci žít.
Jsi ten, kterého miluji.
Ten jediný, o kterém sním.
Stále ten jediný…
Děkuju, Geralde.
Podej mi cígo.
Jdi do hajzlu!
Cože?
Holka, ty jsi ale kráva!
Drž už hubu sakra. Mám tě fakt plný zuby!
Raymonde. Harry Zale. Neruším?
Ne, jen, jen mluv.
Tak jaká byla oslava? Prý jsi tam byl.
No, bylo by divné, kdybych… tam nebyl.
Mohl by začít něco tušit, kdybych tam nešel.
Páni. Tys ho nevaroval?
Proč bych to dělal?
Viděl jsem pár e-mailů, kde ti říká Peepee.
Tak by asi říkal jenom svýmu příteli.
Jdi do hajzlu!
On není můj přítel.
Chová se, jako bych byl jeho sluha.
To vysvětluje jisté příznivé podmínky, který pan Croker dostává.
Hele, Charlie je velkým klientem banky.
A ještě větší je to kretén.
Jakou má slabost?
- Co prosím? - Slabost. Chci poznat, až
dostanu Crokera na lopatky.
No, jakmile začne mluvit jako totální mamrd, je to na dobrý cestě. Čím je
nervóznější, tím míň je mu rozumět.
Ale koláče…
to je jeho slabost.
Co prosím?
Potí se. V podpaží se mu dělají obří, mokré koláče potu. Prostě koláče.
Tak poznáš, žes ho dostal.
Hlavně se zítra neslož, jo?
Čekám na tuhletu schůzku, na tenhle den, hodně hodně dlouho. Já se tam nesložím.
Ticho!
Povídej, no.
Já se nesložím.
V pořádku?
Je mi skvěle.
Myslíte, že se mu něco doneslo?
Ode mě ne.
Ta klimatizace je ještě zapnutá? Žádal jsem, ať ji vypnou.
Je vypnutá. Je tu 26 stupňů. A bude ještě víc.
Nemůžete mlátit lidi do hlavy. Teď je to samý video a fair play, zmizelo všechno
vzrušení. Fotbal na nic. Lásko, co moje kravata, co?
Panebože, přivedl si manželku.
Vypadáš skvěle.
Zahájíš to, Raymonde?
Dobrá, dámy a pánové. Pojďme začít. Charlie, myslím, že neznáš Harryho Zalea.
Harry je vedoucí našeho oddělení správy nemovitostí. Tak jsem ho požádal, ať se
toho ujme.
V pořádku. Do toho, Harry.
Slyšel jsem, že jste oslavil velké jubileum. Takže všechno nejlepší.
Děkuju, Harry.
No, dobrá. Pane Crokere, proč jsme se tu dnes sešli?
Tuhle schůzku jste svolal vy.
Já to vím, ale zajímá mě, jestli i vy.
- Chcete vědět, jestli vím? - Ano. Berte to jako setkání anonymních
alkoholiků. Mejdan skončil a my chceme vědět, co s tím uděláte.
Jak prosím?
Máme problém. Ale já chci, abyste mi řekl jaký.
Aha.
Harry, váš problém pojmenovat nemohu. Můžu vám říct, že jsem tady, abych naši
situaci řešil obchodním plánem.
Naši situaci?
Myslíte těch 800 milionů dolarů, které téhle bance dlužíte? Protože to je můj
problém.
Wismere… co tu máme pro našeho nového přítele?
Podkladová aktiva zůstávají zdravá. Navzdory nasycení trhu se míra absorbce
komerčních prostor v Atlantě neustále zvyšuje.
To, o čem tu mluvíme, se týká situace v cash flow. Je třeba jen dočasně zmrazit
ony tři velké…
Mohu vás zastavit?
Pane Crokere, navrhl pan Stroock právě zmrazení splátek jistiny? Protože,
dovolte, abych vám řekl něco o půjčkách.
Půjčka není dar a když poskytneme půjčku, očekáváme, že nám bude splacena.
Hodláme plně dostát svým závazkům.
A kdy asi můžeme počítat, že s tím plněním začnete, Crokere?
Harry, kdybych mohl obrátit vaši pozornost na prognózy našich nemovitostí,
- které, jak věřím… - Právě vaše prognózy, pane,
nás do téhle louže dostaly.
Tak se podívejte. Já ty půjčky neposkytl. Kdepak, to vy. Přímo jste se
plazili. Támhle Raymond Peepgrass doslova lezl po kolenou a žebral.
Tohle je moje schůzka, ne pana Peepgrasse.
To je možný, ale jde mi o to, že on vás zastupoval a jeho jediná naděje byla
Croker Industries…
Naděje a sny tady pana Peepgrasse, ať jsou jakékoli, nijak nevysvětlují ten
obscéní zmatek, který tu máme.
Tahle banka se vyšplhala ke slávě po mých zádech!
A teď se snaží trochu té slávy získat zpátky. Plus úroky.
Na něco se vás zeptám, Harry.
Byl jste někdy lovit? Vyrazil jste někdy s partou chlapů brzy ráno do divočiny a
probírali jste, co všechno se chystáte skolit?
Cestou toho lidi uměj nakecat o kořisti vážně kopec, ale přijde chvíle, kdy musíte
vylízt z auta, bafnout pušku a něco udělat.
Tam, kde jsem vyrost, v Baker County, máme takový rčení. Kdo se bojí, až se ucho
utrhne.
No… když už jsme vylezli z auta, máme tu zatraceně dobrej byznys plán a návrh na
restrukturalizaci těch půjček.
Ale nejsme tu proto, abyste nám přednášeli o podstatě řízení dluhové
služby. Mám dojem, že vůbec netušíte, s kým tu mluvíte.
Mluvím tu s mužem, který dluží téhle bance 800 milionů dolarů. S mužem, který dluží
dalším šesti bankám přes 400 milionů.
S člověkem, který je víc jak miliardu dolarů v mínusu. Mluvím tu s ubožákem.
Já jsem legitimní a dobrý obchodník!
Nic legitimního tu není, pane. Tohle je jeden z těch nejhorších případů řízení
společnosti, co jsem kdy viděl.
A věřte mi, že koukám do chřtánu nekalých praktik každý den. Vy, pane, jste si vzal
z téhle banky 800 milionů dolarů, a na co?
Abyste si lítal v soukromých tryskáčích, kupoval si plantáže, kde můžete střílet
křepelky. Myslíte si, že se můžete jen bavit a nikdo na vás nemůže?
Mám pro vás novinu, tenhle velkej mejdan skončil.
Je po všem.
Má koláče.
- Teď poslouchejte. - Vlastně, pane Crokere, uděláme si
pauzu, 10 minut. My si to tu propereme, když dovolíte. Omluvíte nás na chvíli?
Cože uděláte?
V rychlosti si to propereme.
Chtěl jste říct probereme?
Ne, pane, propereme. Včetně vší té špíny co tu je.
Pokusíme se nenechat vás čekat dlouho.
Nedokážu popsat, jaks mě zklamal, Raymonde. Ty malej přizdisráči. Těšilo mě,
Harry.
Nápodobně.
- Mluvit se mnou takhle před mojí nevěstou… - Pardon, nevěděl jsem, že tu bude. Možná
příště nechte paničku doma ve zlatý kleci.
Zlato.
- Budeme v kontaktu. - To ano.
Paní Crokerová.
- Můžeme udělat pár věcí. Transakce, které… - Geralde! Vem mě na De Kalb.
Ano, pane.
Na letiště?
Musím si sednout. Něco vymyslet. Boeing!
Ano, pane.
Ach bože.
Madam.
Děkuju, Geralde.
Co jet radši domů, Charlie? Dokázala bych tě hezky rozptýlit.
Já se teď rozptylovat nemůžu. Musím se hlavně soustředit. Ty taky.
Musíme něco prodat a já mám pár dobrých nápadů.
Žádnej můj majetek se prodávat nebude.
Promiňte, pane. Obě letadla jsou právě v opravě. Mám vás vzít na závodiště?
To je v pořádku. Děkuju, Geralde. Zavolej Rogeru Whiteovi, ať za mnou přijde
do kanceláře a přinese ty podělaný plány.
Charlie. Bude to dobrý. No tak, klid.
Tohle klid nechce.
Britská banka je řízena precizně.
Britský domov nevyžaduje nic menšího.
Bez tradice, kázně a pravidel se to neobejde.
Bez nich - zmatek! Katastrofa! Anarchie!
Krátce, byl by tu strašný zmatek!
Dojde tu ke katastrofě, pokud přijdeš pozdě do školy.
Dojdi si pro tašku, ano, prosím?
- Ale ne! - Ale ne!
Trápí tě něco?
Na něco se zeptám.
Odpověď zní ne.
- Ještě jsem nic neřek. - Vím, co chceš říct, a odpověď zní ne.
Hele, Croker Industries odvedlo spoustu dobré práce, většinou na tvůj
- popud. - Neudělali jsme ani polovinu…
A navíc, s tím, jak hrozný Charlie umí být, byl by mnohem horší, kdybys tam
nebyl.
Aha, to je mý poslání? Zařídit, aby Charlie Croker byl horší?
Zlato, vydělal jsi skoro milion za rok.
Au.
Au. Jen abys věděl, chápeš? Máme hezký dům, hezký život. A takový bychom si
nemohli dovolit z platu soudkyně, kdyby mě jmenovali a vzdala jsem se praxe.
Můžu jít do právnický firmy.
Ale chtěl bys to?
Rogere, mockrát jsi říkal, že se v práci nenudíš. Že se dokonce někdy i
bavíš.
Takže, vyděláváš spoustu peněz v práci, která tě baví.
Pro většinu lidí je to výhra v loterii.
Nejsem přesvědčenej, že je to to pravý.
- Jsem hotová. - Jsi hotová. Tak jdeme.
Výborně.
Hop, dva, tři, čtyři, pět, šest.
Nevím přesně, o co jde. Vím jen, že to není dobrý. Vím jen, že jde o velkou
schůzku kvůli restrukturalizaci půjček. Nejspíš to nestihnu domů na
- večeři. - Tak jo, něco nakoupím.
Chceš moji specialitu?
A vezmi taky mlíko, zlato. Chtěla jsem se cestou z práce stavit v obchoďáku.
Vlastně, můžu ti poslat seznam?
No jasně.
Díky, lásko. Pak ti zavolám. Miluju tě.
- Já tebe. - Já vím.
Charlie.
Rogere.
Špatnej den?
Doufám, že tvůj byl lepší.
Ten úvěr byl bohužel striktně navržen ve prospěch banky. I kdyby se dal považovat
za nejednoznačný…
Rogere.
Myslím, že mě znáš dost dobře, abys věděl, že dokážu ocenit, když víš, že potřebuju
slyšet něco dobrého, že se nepletu?
Říkat mi, že úvěry byly „striktně navrženy" není dobrý.
Podrazili mě. Jak banka. Tak Raymond Peepgrass.
Nejsem možná právník, ale vím, že se žádná obchodní transakce neobejde bez
povinnosti dobré víry.
Takže…
Dobrá víra je široký pojem.
Zahrnuje spoustu věcí.
Co ale nezahrnuje…
je vochcávání.
A proto, že žijeme ve Spojených státech amerických, jako můj právník máš povinnost
vochcat ty zasraný zkurvysyny zpátky.
Peepgrasse, toho čuráka Zalea. Obzvlášť Zalea. My dva jsme páteří a vedením Croker
Industries.
Nachčiješ jim na záda. To samý na hlavu. Podíváš se jim do očí a nachčiješ jim do
huby.
- To nejsou vhodná slova. - Taky to není vhodná doba!
Dva, tři, čtyři, tři, dva, tři, čtyři. Koleno! Přeskok. Koleno. Přeskok. Ještě
jednou.
Do toho! Makejte!
Dobře.
Špička. Pata. Tlesk. Špička. Pata. Tlesk.
Dobře. Na schody. Do toho. Necourat se. Necourat se. Necourat se.
Všechno mě bolí.
A o to jde.
O bolest?
Objevit svaly, o kterých ani nevíš, že je máš.
Díky bolesti?
Proč sem vůbec chodíme? Vážně.
Slyšela jsem tu bradavkovou Shirley, nebo jak se jmenuje, že si nechala vybělit
- řiť. Kdo tohle dělá? - Broučku.
Slečna Velké dvorce osobně.
- Jo, taky se mi zdálo, že se kouká… - No, chápeš to?
- Jo… - Já bejt její matka…
Což bychom nikdy nepřiznaly, že jsme na to dost starý.
Vážně? Copak se smí takhle chodit na veřejnosti?
Dobře. Můžu?
- Do toho. - Seš si jistá?
- Jsem velká holka. - No, ten tvůj nesouhlas s jejím,
řekněme, vystavováním může být způsoben pocitem vlastního nedostatku a
- pravděpodobně právě v téhle oblasti. - Prosím tě.
Kašli na „prosím tě". Proč nepřiznáš, že tě štve, že je s ním teď
ona.
Chcete kafe?
Netoužím, aby si mě někdo takhle všímal, a už vůbec ne Charlie Croker.
Ale když stavěl Atlantu byla jsi s ním ty. Pomohlas ho udělat. Moc se ti
nepovedl. A když vidíš, jak sklízí smetanu…
Zapomnělas? To já jsem opustila jeho.
Blíží se baletní gala večer. Koupila jsem lístky. Je to událost, kde nikdo
nesmí chybět. Takže jdeš.
Zlato, dávám na charitu dost, abych na tyhle akce chodit nemusela. Navíc, tím, že
tam přijdu, se nebudu cítit míň nadbytečná.
Tak nadbytečná? Chceš se vůbec dostat zpátky do povědomí?
Jistě, že ne. Možná by se mi to víc líbilo takhle.
Drahoušku, každý nemůže být jako já. To ty přece víš.
Ty jsi fracek.
700 000?
Je to fér číslo. Zahrnuje a ruší veškeré budoucí platby výživného, které by u 35
000 měsíčně činily zhruba…
Co?
Je to fér číslo.
Současná hodnota 700 000 daleko převyšuje jakoukoli strukturu…
Je to velmi rozumný požadavek, který jsme učinili jako rozumní lidé.
- Je to vydírání. Sprostá zlodějna. - Je to fér číslo.
Měla by ses za sebe stydět.
Ty bys měl stydět. Strkáš nekondomový penis do moje vagíny. A stříkáš touhu. Ty
jsi hanba.
Sirjo.
Jak vodotrysk.
Tolik peněz nemám. To ani omylem.
Pak uděláme problém. Budou vážné otázky. Uděláme moc ošklivý člověk.
Zaplať to.
Ne.
Raymonde, může to být mnohem ošklivější. A někdy je prostě nejlepší se ohnout a
přijmout to.
Ne, já, já se jen pořád ohejbám a přijímám to celej svůj zasranej život.
I proto nemám 700 000 dolarů a i kdybych měl, tak ne.
Ne.
Wally?
Ahoj, mami.
Proč nejsi ve škole?
Mám podmínku.
Zase?
Nevolali ti?
Cos zase provedl?
Já ani nevím.
Možná… jsem pár lidí přesvědčoval, ať nechoděj na vejšku, tak si rodiče
stěžovali.
- A co přesně jsi jim řekl? - Nepamatuju si každý slovo.
Zkus to.
Něco o tom, že vysoký jsou tak trochu podvod, co lákaj uchazeče pod záminkou, že
z nich udělaj básníky a filozofy… jen aby z nich nakonec byli bankéři, právnící a
lidi s vysokým příjmem, co budou mnohem pravděpodobnějc přispívat zpátky do jejich
nadací a tak.
Něco takovýho.
Ale naštvalo je hlavně to s fotbalem.
Co s fotbalem?
Že když se hraje správně, způsobuje demenci.
Hej! To je moje auto. No tak!
Haló!
Madam? Promiňte? To je moje auto.
- Parkujete na zákazu zastavení. - Co?
Ne, ne, ne, ne. Tohle…
On mě posunul. Musel mě s tím autem posunout.
No, jo, ale už jste v zóně. Vidíte?
Já na zákazu nezaparkoval.
Hele, hele, hele, hele, koukněte na to. Jsem půlkou kola na chodníku. Proč bych
parkoval na obrubníku?
- Nechte to bejt. Jen dělá svoji práci. - Hej! Hele, nechte toho,
chlape. Počkat, vy si voláte posily?
- Čtrnáctka je hned za rohem. - No tak, zničíte ho, přestaňte. Dost!
Hej, hej, hej. Jděte od něj, pane. Můžete se zranit.
Nechte toho. No tak!
- To není chytrý. - Tak tu věc sundejte.
- Jsem tady. Vždyť můžu odjet. - Slyšel jste, stojíte na zákazu.
Hele, v tom autě bejt nemůžete.
- To je moje auto a on ho ničí. - Zákaz zastavení! Zákaz zastavení!
Jo, jasně. No, teď si to vyřešte s nima.
- Na ten zákaz mě postrčili. - Tak si běžte podat stížnost.
- To je ale kretén. - Podat stížnost? Ne.
- Vystupte z vozu, pane! - Nemůžete mě odtáhnout, když jsem uvnitř.
Na takový kraviny nemám čas. Buď vystoupíte sám, nebo vám ven pomůžu.
Je to moje auto. A já na zákazu nezaparkoval.
Koukejte vystoupit z toho auta! Hned!
Tohle není správný!
- To snad není nutný! - Tak vidíš, ty debile.
Přestaňte, ubližujete mu!
Nechte ho!
Taser! Taser! Taser!
Promiň, kde že to jsi?
Jsem na policejní stanici. Zatkli mě.
Zatkli tě? Za co?
Chtěli mi odtáhnout auto. Jeden policajt mě napadl a já mu to tak trochu vrátil.
Co žes udělal? Jsi v pořádku?
Jo, jo, jo, jo. Ale nechají si mě tu přes noc a ráno mě obviní.
Dobře. Dobře, no tak vydrž. Ano? Dej mi, dej mi chvilku. Já něco vymyslím.
Jo. Dobře.
Miluju tě.
Pane Crokere?
Moc se omlouvám, že vás ruším, zvlášť když máte za sebou tak obtížný den, ale…
Copak je?
Conrada dneska zatkli. Je ve vězení a já nevím, co dělat jinýho než přiznat, že
potřebuju pomoc.
A za co ho vlastně zatkli?
Prý za napadení policisty.
Co? Conrada?
Začali se nějak dohadovat kvůli špatnému parkování, Conrad kladl odpor, a teď je ve
vězení. Moc se omlouvám, že vás obtěžuju, ale zítra ho mají obvinit a já nevím, na
koho jiného se obrátit.
Jill, seženu vám právníka.
Děkuju.
A dnes už běžte domů, ano?
Dobře.
Jilly!
To zvládneme!
Děkuju.
Pane White, zdravím. Můžete jít za mnou. Starosta vás očekává.
Děkuju.
- Pane starosto! - Bratře White.
Wesi.
No vida. Pěkný oblek. To kvůli mně?
Byl jsem ve Woodruffu kvůli klientovi.
Vykroutil ses z toho, a já si to teď užiju. Slyšels, že jsme tuhle porazili
Tuskegee? Outsideři to dali o tři touchdowny. Já ti nevím, chlape.
Beru to jako znamení. Čeho, to netuším, ale to, že Morehouse porazili Tuskegee
musí bejt znamení. Možná toho, že mě znovuzvolí.
Zní to nějak důležitě.
Taky je. Norman Bagovič.
A co s ním?
No né. Vidím, že se s tím nijak nepáráš. Tak to je? Žádnej pokec. Rovnou na věc, že
- jo? - Co je s Normanem Bagovičem?
No, ten hajzl za poslední tři tejdny vystřelil díky svejm starejm kámošům v
průzkumech o 15 bodů nahoru, a to jen proto, že se veze na vlně toho vidláckýho
populismu.
Určitě na to máš slogan.
Jeden tu mám. Když se neštítěj, já beru Toi Toiku. Prostě nasrat na sračky, s tím
bys moh pomoct.
Asi ti nerozumím.
Ale no tak. Někdo, kdo to žehlí za Charlieho Crokera?
Já nežehlím, jen zastupuju.
Tak jo. Dobře, dobře. Půjdu rovnou k věci. Nad těma výzkumama jsem seděl celej
měsíc. Doufal jsem, že to nebudu muset použít.
Zdá se, že se náš chlapec Bagovič vytahoval, že tak před 30 lety sexuálně
napad nějakou ženu.
A tenkrát se taky stýkal s tím tvým Crokerem.
Hráli spolu na jednom hřišti na Techu. Tak jsem si říkal, že bys mi tu oběť tam
někde moh najít. A přimět ji, aby se přihlásila.
Takhle já nepracuju, Wesi.
Norman Bagovič je ten nejhorší rasista. Vrátí tohle město…
Tenhle rozhovor mě uráží.
To je mi fakt u prdele. Já, dávám ti příležitost. Šanci něco změnit.
Já tě ale nepotřebuju, ani teď, ani jindy.
- To jsem ale neřekl. - Myslím, že jo.
Ale řeknu ti tohle. Jestli se chceš dostat do hry, tak si budeš muset z pod
nehtů vyšťourat trochu špíny, páč tam právě je.
Bagovič znásilnil ženu. Croker ví koho. Musíš ho přimět, aby mi řek, kdo to je.
Proč nemůžeme prostě pokračovat?
- Protože nemůžeme. Přiletěla z Finska. - Ale u písemný výpovědi být nemusí.
Má právo u toho být. Raymonde, hele. To, co se stalo minule…
Kurva!
Rayi?
- Kurva! Kurva! - Rayi? Raymonde?
Držte hubu!
Stalo se něco?
Zavolám ti.
Vy držte hubu! Vy držte hubu! Vy už kurva držte tu svojí hubu!
Dělej něco!
Tak vylez ven! Natrhnu ti prdel!
Si děláte prdel. To si snad ze mě děláte prdel?
Jak se daří, Raymonde?
Čekáš snad někoho?
Co tady chceš?
Já bych chtěl, abychom se spolu na chvíli posadili a probrali ten maglajz, kterej
jsi způsobil.
To nebyla moje práce.
Sednem si na to.
Pane Peepee.
Snažím se jen pochopit…
proč jsi mi neřek, co se na mě chystá.
Víš…
Když žralokovi na zádech žije štítovec a ze zad toho žraloka získává všechnu
potravu, hádal bych, že mu bude za tu potravu trochu vděčnej.
Já nejsem… žádnej štítovec.
Ale jasně, že jsi.
Jsem lidská bytost, ať už se mě za ni rozhodneš považovat nebo ne.
Nejsem broučínek, vyslaný na Zemi, aby plnil tvý příkazy.
Být lidská bytost, Raymonde, znamená bejt bezbrannej. A já myslím, že bezbrannej bys
teď zrovna být nechtěl. Ne se mnou.
Znevažoval jsi mě už moc dlouho.
Znevažoval? Já tě udělal a stejně tak rychle tě můžu i zničit. Sednout!
Možná si myslíš, že si padl na dno.
Nepadl.
Protože až se mnou pan Zale a jeho poskoci z PlannersBanc skončí, pustí se do těch,
kteří ty úvěry v bance v první řadě zprostředkovali.
Takže to bude takhle, ano? Donutíš banku, aby tu věc s nesplacenými úvěry odvolala.
Nemohl bych to odvolat, ani kdybych chtěl. A já fakt nechci.
Ty tvoje, tvoje sračky nemůžu totiž snášet věčně.
To si myslíš? Protože já teda ne.
Každej příběh má začátek, prostředek a konec.
V který části příběhu jsme?
Hned vypadni z mýho bytu.
Ty zasranej sráči.
Kurva! Vypadni.
Koláče.
Je mi z tebe fakt na blití.