Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
У ПРАДАВНЬОМУ ЦАРСТВІ ЗАЗЗАУ
В ЕПОХУ ПРИГНІЧЕННЯ ЖІНОК
Кабаркаї!
Чому сокира не розрубала його навпіл?
Його чари занадто сильні.
Його матір - жриця.
Її звуть Зумбура,
вона оракул Тукур Тукура.
Я покажу.
Кажуть, у Заззау вона має найбільшу владу.
Вона живе сама у великій печері
високо в горах Тукур Тукура.
Де твій герой? Он йде мій!
Завойовник Кабаркаї!
Дого, син Зумбури Кабаркаї!
Тату, хто це?
Цей юнак -
Принц Ігали.
Його дядько керує народом цієї землі як регент.
Цей брудний раб - Принц?
Це не гра. Це змагання!
Це не гра, це змагання!
Покажи їй відмінність! Це не гра, це змагання!
Покажи відмінність! Це не гра, це змагання!
ПокаЖИ їй відмінність! Це не гра! Це змагання!
Годі!
Убий цього чоловіка, й заплати власним життям!
-Заберіть їх обох. -Ні!
Це несправедливо!
Надайте мені свободу!
Ні!
Повернися!
-Аладі Амех! Ні! -Данджумо!
-Ні!
-Аладі Амех! -Данджумо!
Ми тебе шукали.
Я Аміна.
Ти будеш моєю подругою.
Ти теж рабиня?
Я Аміна.
-Як тебе звуть? -Аладі Амех.
Принцеси?
Аміно, Заріє, негайно ходіть до мене!
Цар каже, вона може піти з нами.
Ні. Цар сам мав мені це сказати.
Ходімо. Це не місце для Принцес.
Торнися, й покажу батькові, який синець ти лишив на моїй руці.
Принцесо!
-Відчини ворота. -Заради честі твого батька!
Хоча б заради мене!
-Негайно звільніть її! -Ходімо в палац!
Принцесо, що ви робите? Принцесо, поверніться!
-Принцесо, поверніться! -Ходи зі мною.
Принцесо Аміна? Ходімо зі мною.
Сміливе серце, тебе важко приборкати.
Ти ніби зі сталі. Труднощі тебе не лякають.
Кістки зі сталі, вени з дротів.
Ця дівчина - розкішна.
Благословенна привабливими очима.
Витонченим носом, тонкими вустами,
великими грудьми.
Її тіло м'яке, як бавовна.
Вітаю тебе, о Мадакі!
Цар приймає твої вітання.
Сонцю Заззау,
чи дозволиш мені висловитися?
Говори, Мадакі.
В якості Мадакі
моя честь і обов'язок -
гарантувати стабільність
і безпеку Сімох царств.
Для цього іноді
доводиться приймати важкі рішення.
Негайна страта…
повстанця з Ігали, Данджуми,
вкрай важлива.
Перше.
В якості спадкоємця царства Ігала,
а також переможця
чемпіона Заззау.
Це послужить прикладом іншим васалам,
бо з Заззау
варто рахуватися.
Я згоден із Мадакі.
Заззау мусить відповідати на загрози активною відсіччю.
Пропоную публічну страту.
Надзвичайно…
Вітання тобі, Принцесо, донько Великого Царя!
-Цар помітив твою присутність. -Вітаю, Велика спадкоємице.
Довгих днів тобі, Царю.
Не можна переривати засідання верховної ради Заззау.
Сонцю Заззау, що править справедливо!
Учора Принцу відмовили в праві перемогти в двобію.
-А тепер він має безчесно померти? -Повертайся в свої палати.
Бог благословив її тонким носом.
І красивими вустами.
Груди стоять, і є проміжки між зубами.
Тримайся, той, хто б'є в барабан!
Відчепіться! Дайте їй спокій!
Відчепіться від неї!
Мені наказали привезти цю жінку Мадакі.
Дай їй спокій! Не чіпайте!
Брак грошей не дозволяє мені її викупити.
Я продаю її тобі, хоча люблю її.
Годі!
Тату!
Ти на мене сердишся?
Моє янголя!
Моє любе янголя. Ходи сюди, сідай.
Ти в порядку?
Так.
У мене є останнє прохання, тату.
Твої прохання нескінченні.
Я хочу навчитися користуватися зброєю, як твої вояки, тату.
Зброєю, Аміно?
Навіщо?
Аби захищати жінок Заззау.
Так було завжди.
Гаразд.
Муса навчить тебе тримати меч.
Ні.
Я хочу навчитися битися, як справжній воїн, не як кульгавий старий.
Що ж,
ми не можемо забрати воїна, лише щоб учити тебе.
-Мадакі це не сподобається. -Мадакі вже не потрібен Кабаркаї, так?
Це вона?
Не бійся.
Дарунок богів.
За цю честь, друже,
бери все, що хочеш, з Семи царств Заззау -
окрім цього трону.
До речі, Мадакі,
мої доньки мають навчитися битися всіма видами зброї в Заззау.
Кабаркаї стане їхнім учителем.
Влаштуй це.
Учити поводженню зі зброєю? Принцес, Ваша Величносте?
Але навіщо?
Це примха Аміни, а я хочу побачити, що в неї вийде.
Сонцю Заззау!
Бажаю вічного життя!
Жодна жінка не вступала до армії Заззау.
Лише необачна насмілиться на таке.
Годі, Мадакі! Ти обговорюєш мій наказ?
Пробачте, Ваша Величносте.
Ви все чудово сказали.
Сідай.
Поїж.
Вітаю.
-Ти вже не частина армії Заззау. -Що?
Це - еліта армії.
Наші вороги бояться нас.
Каліка для нас - тягар,
навіть якщо це Кабаркаї,
колишній чемпіон Заззау.
Доньки Царя врятували тебе.
Ти маєш навчити їх битися, як воїнів.
Краще я повернуся до козлів у горах Тукур Тукура,
ніж терпітиму знущання Царя.
Притримай язика.
День прийде швидко, Царю.
За 12 років нічого не змінилося, жрице.
Моя родина має для мене більше значення, ніж Сім царств.
Я не зганьблю
трон моїх пращурів.
Ти сам, того не відаючи,
зробив перший крок до того, щоб пророцтво щодо неї збулося.
Ти розмовляла з нею?
Я ж казав тобі не наближатися.
Я й не наближалася.
Та час наближається.
Вона сама прийде до мене.
Я спалю всю землю хауса,
та не допущу її до тебе, жрице.
Мій шлях довгий,
навіть для швидких.
Останнє слово для Царя, який колись був мудрим.
Там, де ти не бачиш,
збираються хмари змін.
Ніщо не може їх зупинити.
Якщо продовжиш шлях опору,
сильно зашкодиш собі самому.
Насмілюєшся мені погрожувати?
Я сказав «ні», Аміно.
Не можна її залишити.
Її присутність постійно ставитиме твоє життя
й життя твоєї сестри під загрозу.
Добре.
Залиш її.
Але їй не дозволено залишати палац. Ніколи!
Мій батьку!
Нехай життя твоє буде довгим!
Будь сильною, Аміно! Будь сильною!
Будь сильною!
-Я виграла. -Ледь-ледь, Принцесо.
Це друге «ледь-ледь» поспіль. Я виграла й вчора.
Сонцю Заззау!
Я приніс погані новини.
Усе, пов'язане з тобою - погані новини, Мадакі.
Пробачте свого слугу, Ваша Величносте.
Та війна з джукунами поклала на мене важкий тягар
боротьби з вашими ворогами.
Звідколи вороги пропонують щось, окрім болю?
Не треба промов.
Як йде війна?
-Вона затягнулася на довше, ніж ти казав. -Так, Ваша Величносте.
Та джукуни б'ються не як люди, а як тіні.
Вони нападають і розчинаються в лісах.
Регент Ігали знову пішов у наступ.
Я отримав новини, що він перетнув кордон.
Його армія пограбувала провінцію,
знаючи, що ми не можемо їм протистояти.
Яка чисельність табору біля Заззау?
Менш ніж десять тисяч піших вояк
і 200 вершників.
Цього недостатньо
для захисту Заззау, якщо він збожеволіє й вирішить атакувати місто.
Відклич армію.
Відправ значні сили, щоб зупинити просування Ігали.
Це означає війну на два фронти!
Тоді поклич джукунів за стіл переговорів для обговорення миру.
Володарю мій, ви просили руки Принцеси Аміни?
Я негідний його доньки.
Ніхто не гідний його дорогоцінних дочок.
Особливо Принцеси Аміни.
В його очах вона безгрішна.
Урешті-решт, вона стане Царицею Заззау.
Та в моїх очах…
жодна Цариця не зрівняється…
з тобою.
Не забувай цього.
Щойно…
Заззау стане моїм,
ти знаєш, хто сяде поруч зі мною на троні.
Володарю мій, що ми робитимемо зараз?
Дещо відчайдушне.
Як дістанешся до палацу,
перекажи Кабаркаї,
щоб прийшов таємно до мене.
Володарю, цьому чоловіку не можна довіряти.
Я бачила його з Аміною.
Він мало не молиться на неї.
Усі чоловіки моляться на одне,
і цього в мене вистачає.
З найкращого винограду Тріполі.
Насолоджуйся, друже.
Я принесу ще.
З дочками Царя…
має статися…
невеличкий інцидент на тренуваннях.
Обидві загинуть…
намагаючись врятувати улюбленого вчителя.
Виживеш лише ти.
Так.
На певний час тебе кинуть у підвал.
Та я тебе врятую.
А коли я стану Царем…
ти очолиш армію Заззау.
Ти нарешті зробив цей крок.
Я й так чекав занадто довго.
Сонцю, сонцю, світи, світи…
Він з вами, Мадакі?
Можеш взяти кров.
Ні.
Заради тебе я принесу жертву…
Кабаркаї тобі відмовив?
Ні.
Та він удав, що напився,
й утік без золота.
Ця кров для тебе.
Звідколи воїн п'є так,
що забуває
про мішок золота?
Він утік у безпеку печери своєї матері.
Наздоженемо його там.
Треба переконатися, що він не повернеться в палац.
Я знайду інший спосіб.
Вітаю, Ваша Величносте.
Минуло багато сезонів дощів, друже мій.
Так.
Я мріяв, щоб мирних років для нас обох буде більше.
Ти не дотримався своєї частини угоди.
Хлопець здається непорушним.
Але не хвилюйся.
Я кинув його у підвал на довгий час.
Мій друже з пустелі,
доки мій небіж живий,
він залишатиметься загрозою для мого трону.
Віддай його нам.
Лжума нейтралізує дію амулета.
Та пам'ятай: його кров не має бути на моїх руках.
Війна з джукунами наближається невідворотно, як світанок після ночі.
Наразі я хочу миру на кордоні з Ігалою.
Де повстанець?
Я викликав його.
Як довго ти був…
полоненим Заззау?
-Занадто довго, Мадакі. -Згоден.
У мене для тебе важливе завдання.
Якщо впораєшся…
гарантую тобі й твоїй кузині свободу.
Повідомлення твоєму дядькові, регенту Ігали.
Тут повно нападників на каравани.
Дай мені меч.
Поглянь!
На них кольори Ігали.
Без сумніву, вони вітають повернення Принца.
Звідки вони знали, що я приїду?
Ти когось упізнаєш?
Жреця мого батька.
Це Лжума, Мудрець.
Стережися, мій Принце! Зрада!
-Зрада? -Зрада!
Воїни!
Лжумо, скажи щось, будь ласка!
Лжумо!
Вітаю, Принце!
Новина про напад на тебе -
жахлива, небоже мій.
Мої розвідники не заспокоються, доки не зловлять винних.
Присягаюся,
що підвішу їх за пальці ніг
і згодую їхні тіла грифам.
Старий Лжума мертвий.
Я чув.
Так.
Трагедії завжди поруч із нами.
Ігала кілька днів буде в жалобі за ним.
Які новини ти приніс нам?
Мені надіслав Мадакі.
Головнокомандувач і посланець Сонця Заззау,
Царя Семи царств.
Що ж…
Ти отримаєш мою відповідь до твого від'їзду.
А зараз
я певен, що ти не відмовишся від гарячої ванни
та смачної вечері.
Потім ми поговоримо як брати,
Данджумо.
Так, володарю.
Це небезпечний час для повернення, сину.
Твій батько був великим Царем.
Так.
Помираючи, він заповів Лжумі вберегти тебе.
Останні 15 років Лжума постійно приносив жертви богам.
Тому твій дядько не міг заподіяти тобі лиха.
Стережися, Принце.
Він склав хитрий план, і Лжума помер.
Я не знаю, як довго
діятиме захисне закляття.
Тому тобі краще втекти.
Втекти? Куди?
Я втратила надію побачити тебе знову, кузене.
Ти бачив мою матір в Ігалі?
Мій батько скоро викупить нас?
У мене не було часу, Аладі Амех.
В Ігалі я сам тікав, рятуючи життя.
Я не розумію.
Де ще ти в безпеці, якщо не в Ігалі?
Я теж так думав.
Твої подруги йдуть.
Кузино, будь обережна.
Йде війна. Я мушу зараз піти.
Я всюди шукатиму тебе, Аладі.
Війна йде.
-Воїни дивно на мене дивляться. -Хто таке сказав?
Рекія каже, мене заберуть у бараки для рабів.
Ні, Аладі Амех.
Зі мною та Аміною ти в безпеці. Ми захистимо тебе.
Ви не захистите мене від свого батька.
Він слухається Мадакі.
Мене відправлять у бараки для рабів.
-Ніхто мені не довіряє. -Аладі Амех, ми тобі довіряємо.
Доведіть це.
Усе гаразд?
Принци Заззау тиснуть на тата, щоб він видав мене заміж.
Хочуть видати й мене.
-Я оберу чоловіка, як буду готова. -Як ти дізнаєшся, що готова?
Дізнаюся.
Так. Але як?
Я вже була закохана. У Мусу.
У Мусу?
Мені було десять років,
і мені він здавався таким стильним у формі воїна й з мечем.
Щоразу, зачувши його голос, я прагнула втекти й сховатися,
бо в мене в животі починали тріпотіти метелики.
Це й є кохання?
Я тобі майже повірила.
Метелики в животі?
Це сумно!
Ми доньки Царя, Сонця Семи царств,
але нічого не знаємо про кохання.
Ми можемо найняти вчителя.
Чоловіка. жінку?
Цар збожеволіє, як ми оберемо чоловіка,
навіть євнуха, учити нас мистецтву кохання.
Одне я знаю точно:
я не вийду за Мадакі, не стану його шостою дружиною.
-Він майже такий самий старий, як тато. -Він усюди стежить за мною очима.
Голодна гієна!
Принцеси?
Що, Мусо?
Кабаркаї утік у пагорби Тукур Тукура вчора вночі.
Утік? Чому?
Учора на нього напали в місті.
Кажуть, то були шпигуни, що працюють на батька Аладі Амех.
Вартові забрали Аладі Амех у барак для рабів.
Що?
Хто віддав цей наказ?
Мадакі.
Шпигуни йшли до неї, коли перестріли Кабаркаї
через війну.
Якщо Кабаркаї втік до матері,
це означає, він тікає від ворогів у Заззау.
Лише Мадакі може погрожувати Кабаркаї.
У мене для тебе друге завдання, Данджумо.
Із двома моїми людьми ми підеш
у печери Тукур Тукура.
Там ховається чоловік.
Він - ворог і тобі, й мені.
Заверши те, що ти почав.
Кабаркаї?
Позбудься його.
Тоді я забезпечу ваше з Аладі Амех
повернення в Ігалу неушкодженими.
З дороги! Я сказала, з дороги!
Відчини двері!
Аладі Амех!
Аладі Амех, ти всередині?
-Аміно! -Аладі!
-Аміно! -Аладі, де ти?
-Аладі! -Аміно!
Принцесо, прошу, вийдіть!
Принцесо, прошу. Благаю! Будь ласка, вийдіть.
Її батько та його люди
ніколи не завдадуть їй шкоди.
Так, мої люди шукають шпигуна.
У розпалі битви
дівчину можуть поранити, навіть убити.
Витягни її з ями, Мадакі.
Краще тримати її якнайближче до себе.
Жодний шпигун не знатиме, що вона в мене.
Що сталося, Мадакі?
У тебе є всі юні жінки Сімох царств.
Будь ласка, дай моїм донькам та їхнім подругам спокій.
Ваша Величносте!
Я скоїв помилку.
На моїх плечах - тягар оборони Заззау.
Служити мені має бути задоволенням для тебе!
Сім царств захищаю я,
а не ти.
Це мій тягар, не твій!
Ви - могутнє Сонце Заззау!
Цар Семи царств!
-Водо Великої пустелі! -Що сталося, Мусо?
Принцеси, Царю.
Вони приєдналися до Аладі Амех у бараці для рабів.
-Що? -Я нічого про це не знаю.
Мої доньки в підвалі через твоє втручання!
Дурні! Забирайтеся!
Біжи в підвал! Убий усіх, хто спробує тебе зупинити.
Рухайся. Біжи. Геть!
Геть!
Ти ще тут?
Ваша Величносте?
Я обожнюю своїх доньок
і робитиму все, що в моїх силах,
аби знищити будь-кого, хто загрожуватиме їхньому життю.
Цар й досі сердиться на Мадакі?
Чому ти так непокоїшся через нього?
Він привів мене до вас, володарю.
Я відчуваю лише вдячність.
Розумію.
Не роби цього, Аміно.
Це занадто ризиковано. Шпигуни повсюди.
Я Аміна. Я нікого не боюся.
Я прийняла рішення.
Нікому про це не кажи. Навіть Зарії.
Ти занадто поспішаєш, Аміно.
Твій батько знову кине мене в підвал.
Ти запізнилася.
Ви жриця.
Я раз бачила вас у дитинстві.
Я Аміна, Принцеса Заззау.
-Перша донька… -Я знаю, хто ти.
Як думаєш, хто придивлявся за тобою в дитинстві?
-Я прийшла шукати вашого сина. -Ні.
Ти прийшла знайти свою долю.
Піднімайся.
Ви чекали на мене?
Сказали, що я запізнилася.
Так. Ти запізнилася.
Якби ти прийшла раніше,
не збилася б зі шляху своєї долі.
Та прості смертні й час
змовилися, щоб змінити твою долю.
Та все одно
вихід є.
Дайте дорогу!
Нехай Бог допомагає вам, Спадкоємцю.
Ну?
Жодних вістей з гори, володарю,
але є інша новина.
Яка новина?
Про Аміну.
Про Аміну?
Нарешті.
Вони тут.
Хто?
Не бійся.
Я Аміна. Я нікого не боюся.
Впізнаєш свою сестру та охоронця?
-Голова паморочиться. -Не треба було йти.
Я не могла відпустити Мусу самого.
Я звеліла Аладі нікому не розповідати.
Тепер Цар вирішить, що я пішла з палацу сама.
Ходи за мною.
Я сказала, ходи за мною.
Ні.
Вона лишиться. Лише ти підеш зі мною.
Моя сестра піде за мною.
Ні. Лише ти.
Ходімо.
Мене не цікавить це темне місце.
Там кажани й павуки.
Кажани?
Стережися. Поклич, як знадобиться допомога. Я прийду.
Добре.
Простягни руку.
Слухай.
Є сотні шляхів.
Якщо ти тут загубишся, навіть я тебе не знайду.
Ходи за мною.
Я думала, велика Аміна нічого не боїться.
Я Аміна. Я нічого не боюся.
Я боюся темряви. Таке враження, що мене поховали заживо.
Що це?
Це печера відкриттів.
Саме тут історія Аміни почнеться по-справжньому.
Я бачила це раніше.
У нічних кошмарах.
Це жінка, якою ти маєш стати, Аміно.
Якщо хочеш реалізувати свої мрії щодо Заззау.
А ці люди?
Вони мертві.
Хто вони?
Це - важка ціна,
яку ми мусиш заплатити, щоб виконати своє призначення.
А тепер слухай мене уважно.
Ти помандруєш під прикриттям у Дауру,
принесеш мені криваву воду з колодязя Байяджидда.
А як не принесу?
Твій батько втратить трон Заззау,
а весь народ Заззау загине.
Як дістатися до Даури?
Я відведу тебе туди.
Кабаркаї!
Я піду в Дауру.
У Дауру?
Це займе багато сонць.
-Цар сумуватиме за нами. -Ти не підеш, Заріє.
Це занадто небезпечно. Ти повернешся в палац з Мусою.
Але чому, Аміно? Я вмію битися.
Ні, Заріє, ні.
Одна з нас має лишитися в палаці з Царем.
Я поїду в Дауру сама.
Не дозволяйте нікому приїжджати
в місто чи виїжджати з нього без мого дозволу.
Так, володарю.
Мусо?
Принцесо! Вітаю, моя Принцесо.
-Ви далеко від палацу Заззау. -Як і ви.
І, я бачу, вже довго.
-Мене звуть… -Я знаю, хто ти.
Ти друг Аладі Амех.
-Де Принцеса Аміна? -Чому ти думаєш, що ми разом?
Моя Принцесо!
Усі знають: де Аміна, там і Зарія.
Наразі все не так.
Каї!
Тобі ні до чого знати місцезнаходження Принцеси.
Ти й досі не розповів, куди йдеш, Данджумо.
Ми йдемо в гори Тукур Тукура.
Розумію.
Полювати на шпигунів, що напали на Кабаркаї,
або, може, й самого Кабаркаї.
Принцесо, є речі, про які ви нічого не знаєте.
Так, я шукаю Кабаркаї,
як і інші, гірші за мене.
Якщо Аміна з Кабаркаї, то її життя в небезпеці.
Я завдячую їй власним життям. Де вона? Скажіть мені, де?
Ти мусиш шукати їх сам.
Я не можу довірити простим воякам безпеку своїх дітей.
Аміна така ж уперта, як і я.
Поверни її сюди, Мадакі.
Я корюся наказам Царя.
Скажи мені, Данджумо.
Чому ти тут?
Це довга історія.
Якщо в тебе лишилося золото, вони повернуться.
Треба їхати, а історіями обміняємося пізніше.
Схоже, це наші.
Відправ когось до купця Самунаки.
Хтось має знати, що сталося тут минулої ночі.
Сподіваюся, Принцеси в безпеці.
О, боги!
Перше місто моїх пращурів.
Ми зачекаємо тут. Я поїду в Дауру сам.
Чому?
Аби привести провідника до колодязя Байяджидда.
Ні, Кабаркаї. Ми поїдемо разом.
Даура - небезпечне місце для Принцеси.
Повернуся до заходу сонця.
Моя Принцесо, ми маємо повернутися.
Схоже, жриця промила нам мізки.
Схоже, це змова.
Як?
Я пам'ятаю її пророцтво про вас, коли ви народилися.
Через нього Цар її й вигнав.
Вона вигадала все, аби вбити вас
-і надати своєму синові шанс стати Царем. -Іди геть.
-Моя Принцесо! -Просто йди.
Це - кохання в дивній країні.
Кохання, якому не судилося бути.
Таке далеке від простих смертних.
Як зірки в небі,
от яке далеке.
Вони далеко від Землі,
однак їхнє світло освітлює кожну темну заглибинку.
Голодні очі можуть лише дивитися,
спрагла душа може хіба що жадати,
як би не лилися сльози -
сходи занадто високо в небі.
Так, надія - як дурне дитя,
що завжди прагне неможливого.
Ти завжди була навіжена, але це?
Я знаю.
Чому ти це зробила?
Він - той самий, Заріє.
Звідки ти знаєш?
Щоразу, коли я дивлюся на нього,
тисячі метеликів починають тріпотіти в мене в животі.
Ти навіжена.
Колодязь Байяджидда
не відкривали багато років.
Чому не розповів раніше?
Я думав, ви хочете побачити його, не відкривати.
Його закрили не просто так.
Ні! Це не простий колодязь, друзі.
Його викопали не люди;
його створили чари великого пітона на ім'я Саркі - Цар.
Я розповів вам й Принцесі Аміні
про наш народ і великого Аллаха, що керує всім світом.
Що це? Ібрагіме!
Кров! Велике зло! Треба негайно закрити колодязь!
Ви не маєте права відкривати здавна сховане!
Це тому люди втратили інтерес?
Життям присягаюся -
я не знав, що прокляття діє так багато років.
Що за прокляття?
Раз на чверть століття, у сезон повного місяця,
вода в колодязі стає кров'ю,
і всюди люди починають мерти, як мухи.
Це називаються кров'ю Байяджадди.
Ви мусите повернути це назад колодязю.
Саме заради цього ми тут. Маємо привезти жриці кров.
Ні!
Аміно, тікай! Данджумо, хапай Зарію! Я їду за тобою!
Я їм казав. Навіть з одним оком ти залишаєшся чемпіоном Заззау.
Не вважав вас дурнем, Мадакі.
Мене по-різному називали,
але ніколи так, друже.
Ви загрожуєте Кабаркаї стрілами й мечем.
Ситуація змінилася, друже.
Кров у тебе на тілі…
Це твоя чи твоєї жертви?
Учора повія відібрала твої сили, тому в тебе пішла кров.
Одна стріла не зупинить мене.
Я не бачу охоронців, здатних тебе врятувати.
Я перерубаю тобі шию!
Спи добре, друже.
Аміно!
Данджумо!
Хто тебе надіслав?
Хто? Кажи!
Ми його зловили. Він заговорив би!
Це не має значення.
Життя моїх Принцес було в небезпеці.
Що ви тут робите?
Я очікував на більшу вдячність.
Ваш батько, Цар, надіслав мене,
щоб я привіз вас обох назад у Заззау живими.
Де Муса та Кабаркаї?
Кабаркаї приєднається до нас.
Майже 30 тисяч воїнів!
Вони наближаються.
Хто вони?
Твій брат-регент та його армія.
Принцесо, сідайте на коня.
Ви з сестрою маєте якнайшвидше їхати в Заззау.
У Гіндін Кука 30 тисяч воїнів супроводять
вас додому.
Мені не потрібні ваші воїни. Я знаю дорогу додому.
Ти.
Віддай коня Зарії.
-Я поїду з Принцесами. -Ти впевнений?
Тобі немає чого боятися дядька.
Я поїду з Принцесами, Мадакі.
Я захищатиму вас навіть ціною нашої крові.
Ми маємо радіти, якщо наші життя врятують ваші.
Це їх затримає.
Спробуємо захопити їх живцем.
Якщо не вдасться, убийте всіх, у тому числі Аміну.
Та не чіпайте Принцесу Зарію.
Жодна волосина не має впасти з її голови.
Вона належить Мадакі. Ви це чули?
Так, володарю!
Ось вони.
Нехай розвернуться.
Уперед!
Їдь! Я подбаю про неї, Аміно.
Заріє!
О, Сонцю Заззау!
О, боги!
Зарія померла.
Що?
Йди обережно, Величний!
Ступай сторожко своїми сталевими золоченими черевиками, Сильний.
Йди обережно, Величний правителю, Руйнівник злої волі,
Приборкувач всіх его, Примиритель непримиримих.
О, Сонцю Заззау!
Від регента привезли новини.
Він тримає Мадакі в заручниках.
Він вимагає повернення своєї дочки та Принца Данджуми
в обмін на Мадакі.
Мені соромно наразі називати тебе дочкою.
Цей хлопець повернеться до свого народу.
Зрозуміло, чому він не повернувся додому.
Це був план із захоплення трону Заззау.
Ти втрапила в цю пастку.
Я знаю одне, тату.
Відправ Данджуму додому, і за один тиждень поховаєш двох дочок.
Що з тобою, Аміно?
Чому ти так мене засмучуєш?
Хіба смерть твоєї сестри - недостатній удар для мене?
За Зарію я помщуся.
Ти не вийдеш за цього хлопця.
Коли моя матір помирала…
ти заприсягся їй,
коханню свого життя,
що ніколи не віддаси її дочок заміж силоміць.
Ти дотримаєш слова, тату?
Я наразі воїн Заззау, Аміно.
Може, я зможу допомогти Заззау подолати свого дядька
і повернути собі трон.
Тоді твій батько поставиться до мене прихильніше.
Ваша Високосте?
Мені наказали підготувати для вас 15 тисяч воїнів.
Данджума вже взяв командування на себе?
Так, Ваша Високосте.
Вони чекають на вас на моєму командному пункті в Бурталі.
Дозвольте запитати Вашу Високість - війна з Ігала необхідна?
Вони вбили мою сестру.
Ви вважаєте, Данджума буде гідним лідером у війні проти свого народу?
Барде…
Я Аміна.
Не став мої рішення під сумнів.
Як скажете, Ваша Високосте.
Вітаю, о Принце!
Повідомлення від регента Аміні,
Принцесі Заззау,
доньці Царя Семи царств.
Регент просить зустрічі зі своїм небожом перед битвою.
Перекажіть дядькові: єдиний спосіб уникнути війни
та врятувати життя наших людей -
це скоритися волі Царя Заззау.
Цар вирішить майбутню долю Ігали.
Ви?
Принц нашого народу?
І воюватимете проти нас?
Ти принесла повідомлення.
Неси відповідь.
Перекажи Принцу, я даю два дні на відповідь.
Інакше я зруйную його місто,
спалю палац,
продам його дочок і дружин у рабство.
Нехай подумає про це.
Ти можеш йти.
Ти запізнилася.
Піти було дуже важко.
Слід повернутися до того, як зникнення помітять.
Що це?
Меро, це наш останній шанс.
Із Царем вам не стати царицею,
та з Мадакі це цілком можливо.
Аміна наразі відволіклася на війну.
Доки вона не повернулася, Мадакі має зайняти трон Заззау, й ви станете Царицею.
Він також просив передати, що Сім царств Заззау
стануть його шлюбним подарунком вам.
Заспокойся.
Заспокойся, Джакадіє.
Це питання часу.
Усе буде.
Він - саме той, Заріє.
Ти навіжена.
Данджумо!
Він загинув, як герой.
Він приніс меч у жертву, щоб урятувати моє життя.
Я знаю, хто в цьому винен, Аладі,
і він дорого заплатить, будь певна.
За твого кузена помстяться.
Я любила його, Аладі Амех.
Ти його любила?
Так, я його любила.
Так само, як ти любила Зарію…
як ти любила Мусу й Кабаркаї.
Усі, кого ти любиш, платять за це життям, Аміно.
Мені шкода тебе, Аміно.
Наразі ти - чудовисько, яким мала стати за пророцтвом.
-Ти смієшся з мого горя? -Ти забрала в мене кузена!
Налаштувала його проти родини, свого брата, свого народу!
Тепер ти повертаєш нам його мертве тіло,
і його ім'ям тепер зватимуть зрадників!
Твої амбіції нескінчені, Аміно;
ти руйнуєш життя всіх хороших людей у цьому світі.
Ти чудовисько, Аміно!
Іще цей день не завершиться,
а в тебе будуть нові приводи для смутку!
Йому більше не потрібні твої ланцюги.
Віднесіть мого кузена додому.
Справу зроблено, мій Царю.
Заспокойся.
Будь сильною.
Ні. Ходімо.
Тут не місце для жінки.
Заберіть її.
Не хвилюйся, Меро.
Заззау шануватиме тебе
за мир і кохання, яке ти надавала Царю
до його останнього подиху на Землі.
Ви розумієте.
Йому тут не місце.
Тоді чому вона дозволила йому повернутися додому до нас?
Бо йому не місце й там.
Чому гонця із палацу негайно не привели до мене?
Чому?
Кажіть!
Ти!
Кажи, або більше ніколи не заговориш.
Цар мертвий, його слід поховати.
Мадакі став новим Царем.
Нічого.
З цією війною доведеться зачекати.
Повоюємо іншим разом.
Я їду додому.
Амі Деджі?
Вона їде. Принцеса їде додому.
Що сталося?
Твоя стара подруга почула погану новину.
Яку погану новину?
Що її батько
помер.
Мадакі призначив себе Еміром Заззау та Семи царств.
-О, ні. -З Аміною покінчено.
Ми можемо підписати з Мадакі перемир'я.
Нарешті земля Ігали звільнилася від тиранії
роду Баркви!
О, Сонцю Заззау!
Принцеса Аміна їде сюди зі своєю армією.
Хочеш сказати, вона зупинила свою компанію без дозволу цього зібрання?
Вона буде тут до заходу сонця.
Ні!
Де Барде?
Я питаю, де Барде?
Він десь біля Бурталі з батальйоном, Ваша Величносте.
Тоді ти -
виїжджай негайно!
Звели Барде перехопити Аміну, доки вона не дійшла до кордону.
Геть!
Ваша Високосте?
Прийміть співчуття ради з приводу смерті вашого батька.
Смерть була раптовою, неочікуваною.
Наразі царство Заззау в глибокій жалобі.
У нас немає вибору, окрім як швидко поховати його з почестями.
Спека не дає чекати.
Я зрозуміла.
Так.
Ви вже коронували нового Царя?
-Це було не моє рішення. -Барде.
Ти - головнокомандувач Сонця Заззау.
Чиє то було рішення?
-Я питаю, чиє то було рішення? -На троні Заззау ще ніколи не було жінок,
і ви не станете виключенням.
Та ми не можемо забрати дещо у вас.
Це ваш спадок.
Новий Цар прийме союз між двома родами через шлюб.
Ваш син буде наступним Царем після нього, Аміно.
Я хочу вам дорікнути.
Ви не мали залишати поле бою,
але залишили.
Це - відмова виконувати наказ.
Звеліть своїм людям сховати мечі.
Брати не б'ються з братами.
Давай зберемося й вирішимо це питання мирно.
Хіба не цього ви хочете?
Нехай буде так.
Аладі Амех?
Я сказала, забирайся!
Забирайся!
Ти, забирайся! Що ти тут робиш? Що ти… Забирайся!
Їдь на поле бою!
Я сказав, забирайся! Геть!
Жрице!
Вона скупала тебе у крові Байяджидди.
Не має значення.
Бий його!
Ви не попереджали, що все буде так погано.
Я ж сказала тобі, що ти запізнилася.
Трон не має значення.
Усі люди, що мали значення для мене, померли.
Сталося, як сталося.
Дійсно, ціна висока.
Та ти маєш дивитися вперед.
Ти потрібна своєму народу.
Ти маєш здійснити пророцтво Заззау.
Але як?
ЦАРИЦЯ АМІНА ПРАВИЛА ЦАРСТВОМ ЗАЗЗАУ ТРИДЦЯТЬ ЧОТИРИ РОКИ
ВОНА РОЗШИРИЛА МЕЖІ ЦАРСТВА
ЗАВДЯКИ ВІЙНАМ ТА ДИПЛОМАТІЇ,
ПОБУДУВАЛА ГУМАННУ, ЦИВІЛІЗОВАНУ, ПРОВІТАЮЧУ ІМПЕРІЮ
ДЛЯ НАРОДУ ЗАЗЗАУ.
Переклад субтитрів: Ольга Чернявська