TI MÅNEDER SENERE
Takk.
Vi har betalt for det.
Hva da? Jeg er ikke...
- Det er upassende. - Hvorfor det?
- Legg Kleenex på toalettsetet. - Ok.
Shalom.
Kom inn. Velkommen hjem.
Den er deres.
Endelig!
Kos dere.
Fred. Ikke mer slåssing.
Ha det bra!
Å. Det er en kjempegod idé.
Er det ikke fantastisk? Jo, det er det.
Når man ombestemmer seg, kan man skape alle slags glade ting.
Ja, det er fint.
Ingen flere våpen. Ikke mer krig. Jeg er lykkelig.
Og er du i trøbbel, bare be om en nøkkel.
Det stemmer. En nøkkel.
En nøkkel.
Mine damer og herrer, vi lander snart i Tel Aviv.
Cabin crew, gjør klar til landing.
Mamma, dette bildet.
Husker du videokameraet?
- Ja. - Hva skjedde med det?
Jeg aner ikke.
- Det er lenge siden. - Hamoodi.
Fikk du med Crystals Meow Munch?
- Ja, og 20 sider med instruksjon... - Det er 18 sider. Ikke overdriv.
- Ok, 18 sider. Maria har alt. - Mener du svigerinnen min?
- Hvorfor kaller du henne det? - Det er sant.
Vi må øve på sikkerhetskontrollen igjen.
Ja. Når de spør meg: "Er du en terrorist?"
Ok. Svarer jeg: "Nei, det er jeg ikke."
Dette er alvorlig. Slettet du WhatsApp?
- Ja, foran deg. - Ja, men lastet du den ned igjen?
Nei.
Jeg gjør bare det onkel ba meg om.
Vær høflig og slapp av, men ikke for mye.
Greit?
Hold øyekontakt. Greit? Fin holdning.
Kryss aldri beina.
- Og ikke glem å smile. - Ok.
Det er for mye, mamma. Hva gjør du?
Sånn?
- Det er ikke et smil. - Nei. Se på meg. Sånn.
Du smiler aldri sånn. Du ser forstoppet ut.
Bare prøv å ikke rynke pannen.
Ok? Ikke rynk pannen.
- Bare vanlig ansikt. - Ok.
Du får oppholdstillatelse og drar til Israel.
- Hvorfor? - For å besøke familie.
- Er foreldrene dine født her? - Ja.
- Fars navn? - Mustafa Al-Najjar.
- Og faren hans? - Abdullah.
Og oldefaren din, hva het han?
Nei?
Ibrahim. Det var navnet hans.
- Het oldefar Ibrahim? - Gi meg bagen din.
- Hva er dette? - En keffiyeh.
- Hvor gammel er du? - Førti.
Få mobilen din.
Hva er koden?
Jeg har ingen kode, for jeg har ingenting å skjule.
- Er den din? - Den snek seg med.
- Hva er denne til? - Fugletitting.
Hva er yrket ditt?
Du sa okkupasjon.
Er du morsom?
- Jeg jobber i telekom. - Men hvem er arbeidsgiveren?
- Houston Mobile. - Er det en mobilbutikk?
Selger du deksler, skjermbeskyttere og sånt?
Mye mer enn det. Import, eksport, LCD-skjermer,
deler til mobiler. Det er et stort utvalg.
Jeg forstår. Du vil høres viktig ut.
Bare til firmaet er i gang igjen.
Ok, og hvilket firma er det?
Olivenolje.
Jeg har ett spørsmål. Hvor er du fra?
- Jeg er israeler. - Nei, hvor kom besteforeldrene dine fra?
Fra Spania.
Spania. Jeg ble født her. Familien min ble født her.
Men du avhører meg.
Hva vil du si?
Jeg sa det.
Denne delingsmuren er enorm. Flere mil lang.
Se på palestinernes kunst.
Dette er bare motstand.
Det er kamp og smerte.
- De vil bare bli fri fra denne krigen. - Ja. "Lag Hummus, ikke vegger."
Mamma, hvorfor har de husene røde tak?
Det, habibi, er bosetninger.
Dette er landet vårt. Er det ikke vakkert?
Nydelig.
Se på oliventrærne.
- Hva skjer? - Vi er ved kontrollposten.
Hvorfor må vi ikke stå der?
Fordi vi har israelske skilt på bilen.
Dette er for mye.
Jeg er lei av kontrollpostene.
OMRÅDE A ISRAELERE INGEN ADGANG
Bra vi snart er framme.
- Gleder meg til å se bestemor og bestefar. - Jeg også. Se dere rundt.
Alle barndomsminnene mine er her.
De er her!
Takk Gud for deres trygge ankomst.
Hallo!
Velkommen hjem!
Gudskjelov at du er trygg.
Kom!
Vær så god.
Barn, kom og hjelp meg!
- Nei, Mohammed. - Nei, la meg bære.
- Du har reist langt. - Det går bra.
Har du laget mine tre favorittretter?
Velsigne dere for dette festmåltidet, tanter.
Fylt squash, drueblader og kylling, Gud velsigne.
Vel bekomme.
Har du laget noe, onkel?
Mitt bidrag er å spise.
Han spurte om han gjorde noe!
Jeg må ta deg med for å prøve ei burgersjappe.
Den deiligste burgeren i Burin.
- Hamoodi. - Ja, tante?
- Ser du alt vi spiser? - Ja.
- Bestemors oppskrifter. - Er det?
Vi har alle i en bok med hennes håndskrift.
Hva synes du om det?
Dere må beskytte den. Jeg kjenner noen som vil stjele den.
- Med glede. - Hamooda.
Hvorfor er ikke kona di her?
- Lameece... - Liker hun oss ikke?
- Lameece! - Hva sa jeg?
Falskt ekteskap.
Det er ekte ifølge amerikanske myndigheter.
Ja. Han løy til de amerikanske myndighetene.
- For å få oppholdstillatelse. - Men det er lovlig.
Og myndighetene lyver aldri.
Det er riktig. Du skjønner.
Hvordan går det med Nadia?
Flott. Hun savner dere og ville komme. Men sønnen, Osama, går på skolen.
- Så hun kunne ikke bli med. - Vi savner henne.
Forhåpentligvis blir hun med neste år.
Vi er glade for at dere er her. Vi trenger masse hjelp til innhøstingen.
Men jeg har tenkt på noe, onkel.
Hvis vi importerer olivenolje fra Burin til Houston,
kan vi tappe og selge den der.
Vi har ikke adgang til jorda vår i mer enn to dager for å høste olivenene.
Hvorfor?
Vi må ha tillatelse.
Ellers kommer vi oss ikke dit.
Hvorfor?
Hæren hevder det er for å beskytte oss fra bosetterne.
Så de beveger seg fritt på vår grunn, men vi kommer oss ikke dit.
Men det er vår eiendom.
Jeg tenkte vi kunne dra til Jerusalem og be sammen.
De får ikke dra til Jerusalem.
Hva?
Før kunne vi kanskje få tillatelser, men i dag er det umulig.
Ikke én dag engang?
Ikke en halvtime engang.
Hvis du vil dra noe sted, ikke gå alene.
Spesielt til Huwara. Situasjonen er svært farlig.
Her om dagen brant bosettere biler og hjem i Huwara.
For to dager siden okkuperte de et annet hjem.
Tenk å sitte hjemme
og ikke få gå fritt fra soverommet til stua.
- Uten en soldats tillatelse. - Hva slags liv er dette?
Gi deg, pappa. De kom nettopp.
Hvorfor er du redd for dem?
Nei, ingenting skjer. Når jeg går ut alene, skjer det ingenting.
Ser jeg en bosetter, roper jeg: "Hva er det? Stikk. Ikke kom nær meg!"
Så ser du alle flykte.
Du skremte meg!
Ta Sameer til bestefars hus og gi oss et øyeblikk.
Kom igjen, Sameer.
Hva skjer?
Ser du alt dette? Ser du den åsen der borte?
Den siden er tante Halimas hus.
Den andre siden er tante Lameeces hus.
Ved siden av er vårt hus.
Ser du husene med de røde takene på bakketoppen?
Bosettinger, ja.
Ja, bosettinger.
Der nede er moskeen.
Moskeen der faren din pleide å be, og din bestefar og tippoldefar.
- Tilbake til profeten Adam. - Fred være med ham.
Jeg gleder meg til å be i samme moské.
Ser du alt jorda der?
Vi arvet det fra bestefaren din.
Din mors andel og din andel og dine barns andel er der.
Hvorfor er jorda ubebygd?
Vi kan ikke gjøre noe med den.
Du trenger tillatelse for å gjøre alt.
Hvis du vil bygge et hus, et kontor, en fabrikk, hva som helst.
De avviser 95 % av søknadene.
De skryter av dette i Knesset
at de avviser 95 % av søknadene.
Bare Gud kan gi oss styrke.
Det er ydmykende. Ok, onkel.
Jeg orker ikke mer.
Vi går, min kjære.
Er det sånn du passer på våre foreldres hus? Så støvete.
Ingen bor her. Hva forventer du?
Du kunne vasket det av og til!
Stikk som vanlig!
- Hei, nevø. - Ja, onkel?
- Liker du rommet? - Ja, veldig godt.
Dette var vårt da vi var unge. Da lekte vi på denne sengen.
- Vil du hoppe på den nå? - Ingen hopping!
- Ali, jeg må vise deg noe. - Hva er det?
Herregud.
- Husker du sengen? - Ja, selvsagt.
Du og Halima sov her. Og jeg sov på gulvet!
Og da Lameece ble født?
Jeg gikk på taket, så klart!
Eldre gutter skal ikke sove på samme rom som jenter.
Hvorfor er det fullt av spindelvev?
- Nok mas om støv og skitt! - Jeg tuller!
Kom, la meg vise deg noe.
- Kom. - Hva vil du vise meg?
Kom. Vi fant noe veldig rart.
Hva er dette?
Umulig.
"Britisk pass Palestina."
Bestefar. Jeg så dette i drømmen min.
Mamma, se hva jeg fant!
Sameer.
- Hvor fant du den? - På veggen.
Nøkkelen til bestemor og bestefar hus i Haifa før de ble tvunget ut.
- Jeg har drømt om den. - Denne nøkkelen?
Nøkkelen ser ut som alle nøklene fra Katastrofedagene.
Nei.
Det er denne.
Jeg har drømt om bestemor og bestefar i et år.
Kanskje de passer på deg.
Åndene deres flyr rundt deg.
- La meg få passet og nøkkelen. - Hva?
Passet og nøkkelen. Jeg kan passe på det i Amerika.
Aldri i livet. De er her, og de skal bli her.
Kan jeg ta et bilde, da?
Det gamle bildet av besteforeldrene mine.
- Ta det. - Takk. Vi fikk det til.
Hør her. La oss gå og plukke oliven.
Kom igjen.
Vakre Del'ona
Mitt lands oliven er de beste Ingenting kan sammenlignes
Vakre Del'ona
Mitt lands oliven er de beste Ingenting kan sammenlignes
Mitt lands oliven og grønne mandler
Salvien og ikke glem za'atar
Og omeletten smaker
Bedre når du tilsetter olivenolje
Vakre Del'ona
Mitt lands oliven er de beste Ingenting kan sammenlignes...
- Har du vondt i ryggen? - Kom.
Hvor skal vi?
Hva snakker du om? Jeg vil også høre!
- Jeg er også sliten. - Kom og ta en pause.
Lovet være Gud.
Hvem er en fin hest?
Hvem er en vakker hest?
Husker du Sabiha?
Naboens hest, Sabiha, som vi red da vi var unge?
- Ja. - Denne er fra hennes slekt.
- Du tuller. - Vil du ri ham?
- Nei, det kan jeg nok ikke. - Har du glemt det? Umulig.
Kom igjen. Hopp på. Prøv.
- Det er din skyld om jeg faller. - Du faller ikke.
Kom igjen.
- Hvorfor vil du gjøre dette? - Hva mener du?
I Amerika kan du gjøre hva som helst. Hvorfor selge olivenolje?
Det er ikke sånn, ok?
Du trenger kapital for å gjøre noe i Amerika.
Sammenlignet med her.
Greit, godt poeng.
Hva ville du gjort om du var i Amerika?
Uber.
- Uber? - Jeg hører de gir kjempebra tips.
Vil du helt til Amerika så du kan kjøre taxi?
Ja. Her tipser de ikke.
Jeg så på videoen at de er gode på å gi tips.
Er det mamma?
- Hva så? - Hva mener du?
Jeg har aldri sett henne ri.
Jeg trodde alle i Texas red på hester.
- Kom igjen. - Hva?
Det er ikke sånn.
- Vent. Hører du det? - Ja, hva er det?
Hei! Kom dere vekk!
- Hva gjør dere? - Bestefar plantet disse trærne!
- De har våpen! - Hva gjør dere?
Faen ta deg!
Stikk, din terrorist!
Går det bra?
Mohammed! Går det bra?
Går det bra?
Ser det sånn ut?
Mohammed!
Følelsene mine er mest såret.
Ærlig talt.
Tenk at jeg ble peppersprayet.
- Ja, det var deilig.
Jeg er stolt av deg.
Det gjør meg så glad å se deg glad, mamma.
Da jeg så deg ri, trodde jeg ikke mine egne øyne.
Jeg sa: "Det er mamma." Hvorfor sa du ikke noe?
Det er mye jeg aldri har sagt.
Visste pappa at du red?
Selvsagt.
Han så meg ri som en prinsesse og forelsket seg i meg.
- Virkelig? - Nei, det ble selvsagt arrangert.
Vel...
Mamma.
På flyplassen spurte de om pappas bestefars navn,
og jeg visste det ikke.
Det går bra.
Nei. Du burde vite hvor du kommer fra.
Det går bra.
Han er her inne.
Glad i deg, mamma.
Allah.
Ibrahim, dette er min fetter Mohammed. Fra Texas, Burin opprinnelig .
Velkommen hjem. Hvordan går det?
Alt bra. Hyggelig å møte deg.
Det er tid for bønn. Han kan kalle til bønn.
Nei.
- Du er gjesten vår. Du må. - Du tuller.
Gå med Gud.
Hvorfor er du redd? Du er i Guds hus. Om Gud er med deg, hvem kan være imot deg?
Og motsatt. Hva er problemet? Det er et kall fra Gud.
Svar.
Kom igjen.
Gud er stor
Jeg bærer vitne om at det ikke finnes Andre guder enn den ene Guden
Jeg bærer vitne om at Muhammad er Guds sendebud
Skynd deg til bønn
Skynd deg til frelse
Gud er stor
Jeg bærer vitne om at det ikke finnes Andre guder enn den ene Guden
Gud velsigne deg.
Kjempebra.
Vær ærlig. Hvordan var han?
- Veldig flink. - Hvem kalte til bønn?
Mohammed gjorde det.
- Hva? Du klarte det. - Dere ba meg om det.
- Du kalte til bønn ti minutter for tidlig. - Vel, men klokka...
Den klokka går ti minutter for fort.
- Vi sa det til ham. - Nei. Ikke lyv.
- Han lyver. De ba meg gjøre det. - Hvem er du?
Jeg har aldri sett deg før.
Jeg heter Mohammed Najjar.
Hvem er faren din?
Faren min er Mustafa Najjar.
Er du Mustafa Najjars sønn?
Ja.
Hvorfor sa du ikke det?
Jeg ble satt ut.
- Kjente du faren min? - Gud velsigne.
Faren din, Mustafa,
åpnet den første elektronikkbutikken i Burin.
- Virkelig? - Ja, han fikset TV-er, radioer...
Vaskemaskiner.
- Telefoner. - Vaskemaskiner.
Han var ingeniør. Han reparerte telefoner og elektronikk.
Vet du hvem som installerte lydsystemet i denne moskeen?
- Nei, hvem? - Også faren din.
Installerte faren min dette?
Før faren din var det ingen som kunne noe om elektronikk her.
Vi plantet antenner og vannet dem.
Han studerte og kom tilbake med en grad. Og lærte oss å bruke alt dette.
Hans suksess var vår suksess.
- Alle var stolte av ham. - Gud vis ham nåde.
Men du burde være stoltest.
- Han er faren din. - Det stemmer. Gud vis ham nåde.
Selvsagt er det faren min. Et øyeblikk.
Takk. Gud velsigne deg.
- Har faren min installert noe her? - Han er god til å spille kort.
- Mohammed. - Ja.
- Jeg kommer straks. - Ok.
Jeg kommer straks.
Mor, syng til vinden
Mor, syng
Et dolkestikk er bedre Enn å bli styrt av en kjeltring
Alt bra, onkel?
Hør her, nevø.
Hvis vi vil eksportere oljen, må vi først få eksporttillatelse.
Hvis vi får det.
- Ok. - Ok?
Så må vi flytte oljen med bilene våre til kontrollpostene.
Etter kontrollpostene trenger vi biler
med gule skilt for å komme til flyplassen eller havnen på den israelske siden.
Forstått?
Forstått.
For en katastrofe.
Har du sett Sameer? Jeg finner ham ikke!
Nei. Har du sett ham?
Jeg skal lete.
- Vi går og ser. - Vi kommer.
- Hva skjer, mamma? - Jeg fant ham ikke.
- Det er normalt. - Han vet ikke hvor han skal.
- Han er ikke kjent. - Vi finner ham.
Er ikke det ham?
Sameer, hvor var du? Vi ble redde!
Jeg så en palestinsk solfugl!
Hvor fant du dette barnet?
Han begynte å følge etter meg.
- Det er krise. - Vi må i fengsel.
- Sett deg her med ungen. - Fire livstidsdommer.
Definitivt fire livstidsdommer.
Jeg kjenner gutten. Han snakker ikke. Familien er fra New York. De er bosettere.
Han er fra bosetningene. Jeg tar ham tilbake.
Hva mener du? De skyter deg!
Skal vi ringe politiet? Hæren?
Det er den raskeste måten å havne i fengsel på!
Ali, du kan dette.
- Du vet hva som skjer. - Hva gjør vi?
- Jeg tar ham tilbake! - Mer pepperspray.
Hva skal du gjøre?
Jeg har amerikansk aksent. Jeg spiller veldig amerikansk,
"Jeg gikk rundt og fant sønnen din. Han vandret av gårde og...
Hører han tilfeldigvis til her?"
Jeg har Astroscaps. Det blir troverdig.
Selvsagt. Astroscaps er lik tostatsløsning.
Hva feiler det ham?
Klapp igjen!
Det holder!
Hvilken annen plan har vi?
For det første kjenner de dere. Men de kjenner ikke meg.
Da beskytter vi dere, sant?
Greit.
Gå veldig sakte.
Ikke løp.
Hvis du hører skudd, stopp.
Hjertet mitt.
Ta ham med til bosetningen.
Forlat ham ved porten, så henter de ham.
Forstått?
- Ja. - Ok.
Vær forsiktig, kjære.
Gjør nøyaktig som han sa.
Bor du ikke på toppen der?
Det hadde vært fint om du gikk selv.
Vi to sammen ser ikke bra ut her.
- Jeg ville ikke ha det sånn. - Hvor er du, Zvika?
- Zvika? - Zvika!
Er det deg? Zvika?
Hei! Kom hit, Zvika!
Hei, du.
- Hei! - Hei!
- Hva gjør du med sønnen min? - Hjelper. Jeg er ubevæpnet.
- Si det ellers skyter jeg! - Jeg fulgte ham tilbake!
Det er alt!
Ikke lyv til meg!
Hvis du er i trøbbel, be om en nøkkel!
- Hvordan vet du hva jeg heter? - Hva?
Akiva. Hvordan visste du det?
Heter du Akiva?
Ja.
Sønnen din sa det.
Sønnen min snakker ikke. Ikke lyv for meg.
Jeg lyver! Du har rett! Jeg har drømt om en nøkkel,
og havner du i trøbbel, be om nøkkel!
Det var derfor jeg sa det!
Han fulgte etter broren min til tantes hus.
Sønnen min vandrer.
Bare hyggelig.
Ha det, Zvika.
Plutselig kom faren hans med et maskingevær.
"Hva gjør du med sønnen min?" Og jeg tok tak i pistolløpet
og sa: "Ingen må dø i dag."
Jeg så ham i øynene. Jeg sa: "Akiva, vi skal ikke gjøre dette."
"Jeg er Akiva! Hvordan visste du det?"
"Det bare dukket opp, som i Et vakkert sinn."
Nok pisspreik!
Løgnen er større enn ambisjonene mine!
Du var redd!
Jeg var så redd! Det var så skummelt! Jeg var livredd.
Men han siktet på meg med gevær.
Hei. Hva er dette?
Og jeg trodde ham.
Denne er til dere.
Nei.
Det er deres fars kamera. Han sendte det før han forlot Kuwait.
Det er bildet jeg viste mamma på flyet.
Ja.
Det samme videokameraet.
Det virker fortsatt.
Vent litt.
Play.
Hva er det?
- Michael Jackson. - Michael Jackson? Ta denne.
Vent. Det er huset vårt.
Vent...
Vent litt.
Det er pappa!
- Pappa. - Virkelig?
Ja!
Mamma?
Se på mamma.
Er det en pompadour?
Hun var så vakker.
Med skulderputer som Grendizer.
- Jeg ser ut som Grendizer. - Flyteelementer.
Hvem er de?
Dette var naboene våre i Kuwait.
De på siden var vennene hans fra jobben.
Så vakkert.
Mamma, vent. Her er pappa.
Å, vakre
Å, ledsager
Det er du som brenner meg
Med hengivelsens ild
Fyll koppen
Å, vakre...
Må Gud vise hans sjel nåde.
Skal vi se på Michael Jackson?
Det var tider.
Ser du fortsatt på?
Hva er det, habibi?
Jeg trodde ting ville bli annerledes. Men jeg er tilbake i den samme jobben.
Pappa var teleingeniør.
Han jobbet med trådløs kommunikasjon. Han var forut for sin tid.
Hadde han sett hvor teknologien er i dag, hadde han gått fra vettet.
Gud.
I stedet selger jeg mobildeksler, mamma.
Hør her.
Ja, faren din hadde utdannelse.
Men i Amerika betydde det ingenting
fordi han måtte begynne på nytt og åpne 99 Cents-butikken.
Faren din er som deg.
Han så seg selv gjennom verdens øyne.
Og i verdens øyne var han en enkel mann med en liten butikk,
og jeg tror det var det som drepte sjelen hans.
Fordi han var for stolt. Akkurat som deg.
Men det var aldri sant.
Fordi hans verdi, vår verdi, kom fra Allah.
Tror du Allah bryr seg om utdanning eller hvilket pass du har?
- Kom igjen. - Hamoodi...
Verden vil alltid prøve å bryte oss ned.
Og når den gjør det, smiler vi.
Fordi vi vet hvem vi er.
- Ikke sant? - Ja.
- Få et kyss. - Du er fantastisk.
Se.
Det er favoritten min.
Gud være fornøyd med deg.
Faren din, hvis han var i live, ville vært veldig stolt.
Se på det.
Å, hvor drar du? Din sjel og min er én
Å, klærne på kroppen din Får meg tilbake til livet
Jeg lover å skrive navnet ditt Og henge det på en peishylle av tre
Jeg skal henge det i vinden For å gråte og sørge
Ring oss når dere lander. Ikke glem det, ok?
Må Gud beskytte dere.
Må Gud gjøre reisen deres trygg.
Pass på hverandre.
Vi har nettopp kjøpt hus i Haifa.
Det er lite, men fint, ved vannet.
Takk Gud.
Neste.
- God kveld. - Hei.
- Unnskyld meg. Ja. - Pass.
- Det er til Houston. - Takk.
- Hva skjer? - Et øyeblikk.
Send vaktene.
Ta på deg klærne.
Forsiktig.
Hva er dette?
Et kamera fra 80-tallet.
Hva er galt? Er telefonen din for enkel å bruke?
Onkelen min ga den til meg. Det var min fars.
Er det din fars gamle søppel?
Hva er det på denne?
En gammel familievideo.
Med mamma og pappa.
Hei. Ikke gjør dette.
Det er den eneste videoen av pappa.
Ikke gjør dette.
Vær så snill.
Oi da.
Verden vil alltid prøve å bryte oss ned.
Og når den gjør det, smiler vi. Fordi vi vet hvem vi er.
De synger. Så søtt.
De synger karaoke hjemme hos meg.
Pappa tar bilder som i et bryllup.
Tekst: Anette Aardal