- Jak se daří? - Dobře.
Můžu vám dát něco k pití?
Dala bych si mimosu, prosím.
- Mimosu? Dobře. - Díky.
- Ahoj. - Nazdar.
- Tak co, krasavice? - Tobě to taky sluší!
- Tvoje balóny vypadaj úžasně. - Hrozně jsem je utáhla.
Zábavný ale jsou, to teda jo.
- Jak se máte? - Skvěle. Vy?
Dobře.
Dám si to samý, co ona.
- Takže mimosu? - Jo.
- Dobře. - Díky.
Ty nemáš podprsenku?
Ne.
Moje byly taky takový.
- Vykrmila jsi a odchovala dvě děti. - To jo. Ale i tak…
S mýma si jen hrálo pár chlapů.
Nikdo ti z nich nevysál život? Jo.
To u Gia byl průser.
Bylo mi Gia fakt líto.
Očividně za to dal hromadu peněz.
Měl tam ledovou sochu sebe v životní velikosti
a Kayla na sebe strhla všechnu pozornost.
Úplně podělala Giovu oslavu.
Jako jestli někdo říká, že nemá kamarádku,
která v opilosti políbila kámoše…
Třeba já jsem se líbala s Tylerem, kterej je svobodnej, rok potom, co…
Aha, vlastně… Bylo to jen líbání? Protože líbání je jako…
Byla to líbačka, ožralá líbačka.
Líbačka je pusa a muchlování je…
- Nebyla to pusa. Byla to ožralá líbačka. - Aha.
Neuvědomila jsem si, že se fakt líbali.
Myslela jsem, že si jen dali pusu.
V kanclu? Lidi, vždyť tady vás všichni vidí.
Jakože, proboha.
Takže si říkáš: „Stalo se to, ale litujem toho“?
Ne.
Ale myslím si, že se to stane znovu? Ne.
Divná konverzace.
Chci říct, že jsme fakt divná banda.
To je pravda.
Rozvedeš to víc? Líbá dobře?
To teda jo.
- Fakt? - Jo. Jasně.
No teda.
Fakt nejsem žárlivá.
Nelíbala jsem se s ním ale, takže nevím.
Budeš. Nepřekvapilo by mě, kdybyste s Tylerem skončili spolu.
To od nás všichni, asi kvůli našemu přátelství, očekávaj.
- Jo. - Dostala ses s ním dál než já.
- Ironický. - Otestovala jsem ho pro tebe.
- Díky. Proto jsi dobrá kámoška. - Doporučuju.
Nikdy není pozdě.
MAKLÉŘI Z ORANGE COUNTY
THE OPPENHEIM GROUP REALITY
- Čauky! - Ahoj.
- Jak to jde? - Čau, Polly.
Ahoj! Neviděla jsem tě.
Kafuju.
- Jak se máš, Gio? - Dobrý. Ty?
- Líbí se mi ta lilková barva. - Děkuju.
Bavila ses na mojí párty?
Jo, do určitý chvíle jsem se bavila skvěle.
Rychle se to zvrhlo.
No jo, dorazili jsme to s tebou oslavit,
ale fakt naštve, že některý lidi nemůžou jen slavit, co?
Trochu mě zaskočily všechny ty novinky.
- Nevím, jak to jinak říct… - Není to tajemství. Všichni o tom vědí.
- Jo, já ne. - Ani já ne.
Mám všem pokaždý říkat, když se s někým líbám? Ne.
Řeknu ti, stejně jako na párty…
- Lokalita hrozná, to uznávám. - Úplně na hovno.
- V kanclu se to vážně nehodí. - Uznáváš, že to bylo hrozný?
To jsem právě řekla.
Nedělala jsem, že se to nestalo. Nemám ráda tyhle překvápka.
Je mi líto, že se to trochu zdramatizovalo.
Když teče tequila, tak se to stane.
Čekalas něco jinýho?
- Ledová socha byla super. - To nepomohlo.
- Čauky. - Ahoj.
- Čau, lidi. - Alexandry.
Právě jsem se ještě někde stavily.
- Kde? - Na květinových ulicích.
- Takže hned tady. - Aha.
Jo, stavili jsme se u Jasmine. Dobrá potenciální nemovitost, takže…
- Super. - Je to na demolici.
Určitě máte developery, kteří by chtěli…
Jo, mám dost klientů, co jsou developeři.
Je tu šéf.
To je možnost. Ahoj!
Ahoj!
Zajímají nás nabídky během pronájmů,
ale on nejspíš nechce předkupní smlouvu.
Dobře, díky lidi. Máš to mít.
- Ahoj. - Jak to jde? Rád vás vidím.
- Čau, Jasone. - Cesta dobrá?
- Pohoda. - Pohoda?
Měl jsem schůzku. Šest milionů dolarů. Asi to máme.
- Úžasný. - Fajn.
Brandi. Vyděláváš mi nějaký peníze?
Co nového? Povídej.
Dostala jsem nabídku na čtyřmilionový dům v Laguně.
- Dobrá práce. - Jakou?
Za 3,975 milionů, inzerujeme to za 4,2 milionu.
Můj prodávající chce víc.
Taky chce vázaný účet na 60 dní.
- My navrhli… - Kolik, 30, 35?
Ano. Myslím, že se to začíná hýbat.
- To potřebujeme. - Snad brzo nějakou nabídku vezmem.
Dobře. Fajn, Brandi. Co ty Austine, nějaký novinky?
- Jo, prodali jsme dům na Old Ranch. - Pěkný.
- Jo! Zazvoň si, Austine! - Cink, cink!
Byl tři roky na trhu. My ho prodali za 31 dní.
Dobře vy!
- Žádnej problém. - Tak se to dělá.
- Pozor, jdu na to! - Dobrá práce.
Zacpěte si uši. Opřu se do toho.
Jo!
- Dost. - Potřebujem špunty do uší.
Šlo mi to do prstů, kámo.
Jasone, zapomněla jsem, Tyler a Austin měli den otevřených dveří.
Stavila jsem se. Krásnej dům. Potkala jsem tam roztomilou holku.
Z Nashvillu. Je tu od pondělí do pátku.
Chtěla by se prosadit v realitách.
Má licenci?
Ještě ne.
Jestli ji dostane, bude podle mě dobrá.
Rád se s někým setkám,
ale nechci školit nového makléře.
- Jo. - To je na vás, kdyby se vám líbila.
Super, že je z Nashvillu.
Já se kvůli úplně novejm makléřům neroztrhám.
- Ale když už tu jsi. - Rád se s ní setkám.
- Je ve městě… - Byla jsi nová.
Neměla jsi licenci.
- No… - A jak to dopadlo?
Úžasně.
TYLERŮV INZERÁT
- Ahoj. - Jak to jde?
- Jak se máš? - Dobře.
Kolikrát už jsem šla na ten kopec.
Mohlas parkovat tady.
Já vím. Bydlel jsi tu, když jsme chodili na střední?
Ne, ale moje rodina to pořád vlastnila. Prodali to v roce 2007.
Můj klient tu bydlel. Scot.
- Je developer. - Tak to jo.
- Žije v Newportu celej život. - Dobrý.
Tady je.
- Zdravím. - Ahoj.
Scot je můj klient. Je v okolí dobře známý developer.
- Jak se máš? - Dobře, a ty?
Nemůžu si stěžovat. Scote, Tyler. Tylere, Scot.
Pracujeme na potenciálním projektu za 58 milionů dolarů v Cameo Shores,
ale chtěla jsem mu ukázat tuhle Tylerovu nemovitost,
protože vždycky ocení dobrou nabídku.
- Rád tě poznávám. - Taky.
Tohle je jeho nabídka, ale taky tady vyrůstal.
Vyrůstal, jo. Tři domy na jednom pozemku.
Moje rodina to vlastnila skoro 50 let.
Přestavěli to a prodali v roce 2007.
Od tý doby je majitel stejný.
- Skvělý místo, kde vyrůst. - Jo, měl jsem štěstí.
Hodně. Podíváme se.
Jdem na to. Pozor v těch lodičkách.
Potřebuju výtah. Jako s kolečkovým křeslem.
- Ten výtah pro starý lidi? - Jo…
8 LOŽNIC - 8 KOUPELEN - 476 M² LAGUNA BEACH
Vítej v domově mojí rodiny.
PROVIZE 449 850 DOLARŮ
- Výhled za milion dolarů. - Za 15 milionů.
Jsme na 929 m². Nahoře jsou dvě nájemní jednotky.
Hlavní rezidence je dole.
Tam máte čtyři ložnice, tři koupelny.
Máte odsud výhled na vlny na moři.
Je tu úžasný sezení s barbecue a ohništěm.
- Hezký. - Je tu parkování,
to je v Laguně prakticky nemožný sehnat.
Obří parkování.
To parkování je fakt něco. Pořád nemůžu uvěřit, že jsi tu žil
a já trávila každý den na týhle pláži. Ty určitě taky.
Fakt divný.
Prababička byla tady u stolu, celej den hrála domino.
Tahle terasa byla plná lidí.
Táta mě měl ve 20, byl jsem trošku omyl.
Takže bylo fajn, že jsme byli blízko rodině a že nám pomáhala.
- Skvělý. - Jo.
- Hlavní apartmá je tam? - Jo.
- To je něco. - Jo.
Pěkný a velký.
- Tohle byl můj a Trevorův dětský pokoj. - Palandy?
- Jo. - Roztomilý.
- Tolik místa. - To je ale pořádná vana.
Vířivka.
Podle mě by se to hodilo tomu,
kdo chce něco dlouhodobýho, aby to mohl i pronajímat.
Mít tak měsíční příjem. Ne aby se to zbouralo a postavilo znovu.
To ne, no. Spodek bych si asi nechal a horní dvě patra bych pronajal.
- Jo. - Jo.
- Líbí se mi. - Pořešíme to.
- Jo. - Pak mi dej vědět.
Dobře. Moc díky. Děkuju, žes nám to ukázal, Tylere.
Promluvím si s ním, zjistím něco bližšího a pak ti zavolám.
Dej mi vědět, jak to vidíš.
- To zní dobře. - Díky, že ses stavil.
- Tak zatím. - Zatím.
Je to super pocit být zpět. Vždycky jsem rád u moře.
- Neřeknu to. Blbče. Nic. - Co chceš říct?
Chci vědět, jak je možný, že jsme se na týhle pláži nikdy nepotkali.
Protože já byl s místňákama a ty s turistama.
Nejsem turista. Ty jseš kretén.
Jseš kretén.
Nevím, jestli to bude to pravé pro Skota.
Tušil jsem to.
To je ten s pozemkem v Cameo Shores.
- Staví. - Jo tak.
Byl na Giově párty.
- Aha. - Jen chvíli.
Čauky, jak to jde? Dobrý.
Jak se jmenuje?
Asi Scot.
A ta zatracená Rose… řekl mi to potom.
Rose k němu přišla, když jsme odcházeli, a řekla:
„Proč pracuješ s Alex Hall? Jak dlouho ji znáš?“
- A… - Zajímavý.
A já nemůžu uvěřit její drzosti.
Jsem tak otřesená, že Rose dostala makléřskou firmu do ohrožující situace
s tak důležitým klientem.
Když si nevěříš, jsi nepředvídatelný
nebo nevíš, co je správné a co ne, drž se dál.
Já to neslyšel, ale myslíš, že to byla jedna z těch chvil, kdy Rose…
Někdy mluví dost napřímo a zní to…
Pro to není žádná omluva. Souhlasím s tebou,
že dělá trochu zvláštní věci
a je přímá, což dokážu ocenit, ale není hloupá.
- To není. - Dřela jsem, abych měla takový klienty.
Ať mi prostě neleze do zelí.To se nedělá.
Některým nováčkům v oboru chybí úroveň.
Konečně se dostávám přes to, co mě v životě hodně trápilo,
a cítím se dost dobře. Fakt dřu.
Takový drama ve svým životě nepotřebuju.
I u Gia, když se to zvrhlo, jsem prostě odešel.
Proč se všichni tolik zabývají soukromím ostatních?
Přesně. Soustřeďme se na prodej nemovitostí.
A pokud nemáme osobní přátelství, nevadí.
- Vážím si tě jako profesionála. - Přesně.
Nechci znát tvůj názor na můj život.
Ani já nemám názor na ten tvůj. Tak by to mělo být.
- Chápeš? - Souhlasím.
Mám moc práce, abych se staral o tuhle trapnou přetahovanou.
Přesně.
Nevím, jakou mám ve skupině O Group budoucnost,
jestli se situace nezlepší.
To myslíš vážně? Chceš odejít?
Nestojí mi to za to. Jestli to tak bude dál, končím.
Myslím, že mám něco s počítačem.
- Co ti to tady pořád vyskakuje? - Nevím, potřebuju pomoc.
Na počítači Polly furt vyskakuje porno.
To se mi stává pořád.
- Co? - To se ti stává pořád?
Tady je.
Tak jo, buďte všichni hodný.
- Ahoj! Jak se máš? - Ahoj! Ráda tě vidím.
- Já tebe taky. Vítej v naší kanceláři. - Ahoj, lidi.
Tohle je Ali.
- Ahoj! Ráda tě poznávám. - Ahoj, Ali.
Tak popořadě. Alexandra, Alexandra.
- Alex Rose, Alex Jarvis. - Alexandra.
- A máme ještě jednu. - Ještě jednu?
Je nás hodně. Používáme příjmení, protože je nás moc.
To už jsou dvě.
A ještě je jedna. Alexandra Hall.
- Aha, tři? - Ta tu teď není.
Jestli se přidáš, budeš čtvrtá.
- Jsou tu čtyři Polly? To je šílený. - Ne. Jedna stačí.
- Přijde mi, že tu jsou čtyři Polly. - To je fakt.
- Jason. - Ahoj Jasone.
- Vítám tě. - Ahoj.
- Tahle kancelář je úžasná. - Jo.
Prý jsi z Nashvillu.
Jo, jsem. Odkud jsi ty?
Z Birminghamu.
- Fakt? - Pořád jsem jezdila do Nashvillu.
- To je tak šílený. - Jo, svět je malej.
Podle mě poslední, co tu potřebujem, je úplně nová makléřka.
No tak. Já ji jenom představuju.
Já tě chápu. Začínal jsem… A musel se dostat až sem.
- Neodpisuj ji. - Jo.
- Promluv si s ní. - Tak dobře.
- O co se přete? - Ne, jen…
Gio si myslí, že bychom neměli brát novou makléřku.
Já na tom byla stejně.
Nevadí mi se s někým setkat a zjistit, jestli se sem hodí.
Jestli sem zapadne a umí makat.
Byla jsem v úplně stejný pozici jako teď Ali.
Ještě jsem neudělala test. Studovala jsem a nic nevěděla.
Ale chtěla jsem se učit a zasloužit si tu svoji pozici.
Dělat ty nejhroznější zakázky, do kterých se nikomu nechtělo,
jen abych se to naučila.
První rok to šlo ztuha.
Dělala jsem dny otevřených dveří za všechny ostatní.
Chodila na inspekce.
Míň atraktivní části týhle práce, který lidi často nevidí.
Promluv s ní, ať vidíš, jaká je, jaký z ní máš pocit.
- Promluvím. - Já z ní mám dobrý pocit, je milá.
Dobře. Oceňuju, že se staráš.
Že jsem potkala Jasona, který mi věřil, pro mě moc znamená.
Jsem mu navždycky vděčná.
Dojímá mě to.
Jsem moc vděčná, že ve mně něco viděl.
Byla jsem všude. Johnson City, nějaký čas v Chattanooga.
- Měla jsem kluka z JC. - Jo?
- Jo. - Můj první tvrdej alkohol
byl z Johnson City.
To je vtipný. Já jsem to asi měla podobně.
Pojď za Jasonem.
- Jasně. - Pokecat si.
Promiň, zdržuju tě. Co si dát oběd a popovídat si?
Super, ráda.
Pojďme na to.
- Supr. - Budu tady.
Dobře.
Rád tě poznávám.
Já tebe taky. Moc díky.
- Těší mě. - Pěkná kancelář.
Díky, asi začnu otázkou, proč právě nemovitosti?
Mám ráda interiérový design.
V zásadě jsem extrovertní.
Takže ráda komunikuješ s lidmi?
Přesně, a taky miluju krásný domy.
Jasně.
Taky mám ráda peníze, takže za 10 milionů dolarů udělám cokoli.
Naučím se všechno o tobě, o tvém bratranci, bratrech bratrance.
Neboj se. Stále jsi ten nejlepší.
Nebojím se. Je hezká. Ale není tak hezká.
Pověz mi o tvém vzdělání.
Studovala jsem na univerzitě v Tennessee,
žurnalistiku a komunikaci.
Jaký jsi měla známky?
- Známky? - Jo.
Ježkovy. Měla jsem párkrát i za B.
- To není špatný. - Jo.
- Takže jseš chytrá. - Jo.
Hlavní předměty byly skvělý.
Další, jako vědy a tak, mě moc nebavily.
- Tady žádná věda není. - Právě. Díkybohu.
- Proto mám zájem… - Trocha matiky tu je.
Jsem extrovertní. Vždycky jsem se uměla někde prodat.
Se soutěžema krásy jsem neměla žádný zkušenosti, ani mě to nezajímalo.
Nevyrostla jsem na nich, ačkoliv máma byla Miss Tennessee USA.
Ale pak jsem šla do Miss Tennessee a postoupila jsem do Miss USA.
Neměla jsem žádnou zkušenost v politice,
ale v Nashville jsem vedla kampaň pro kandidáta na starostu.
Takže ráda dělám věci,
při kterých musím mluvit s ostatními lidmi.
Zdá se, že máš pro můj business potenciál.
Pokud to vezmeš vážně, začneš makat a věnuješ tomu několik hodin denně.
Když se do toho dáš, můžeš uspět.
Nechme to teď tak a promluvíme si později.
- To zní dobře. - Cením si dnešní konverzace.
Ráda jsem tě poznala. Vážím si toho.
- Tak co? - Je mi vedro.
- Bude to v pohodě. - Dobře.
Bydlíš teď v OC?
Nebydlím. Žiju v Nashvillu. S přítelem tam máme dům.
Ale on každý pondělí lítá do Orange County.
Takže bych tu mohla být s ním, když pracuje.
Jen že je těžký dělat makléře a nežít tu nastálo.
V tomhle městě je fakt hodně atraktivních realitních kanceláří,
takže se do toho musíš ponořit naplno.
- Nejde to napůl. - Je to tu tvrdý.
Musíš uspět, nebo končíš. Drsný.
Právě se rozkoukává.
Ona na to přijde.
Běžně najímám lidi pro jejich potenciál, ne zkušenosti,
protože kdysi jsem je sám neměl.
Naučit se to všechno můžeš jedině tak,
že budeš odhodlaná.
Chce to odvahu přijít do kanceláře, když tu jsou všichni, včetně šéfa,
a žádat o práci.
To obdivuju.
- Moc ráda jsem vás poznala. - My taky.
Vás všechny.
- Jasone, budem v kontaktu? - Jasně.
To zní dobře.
Měj se a brzo si napíšem.
- Jasně. Čauky. - Čauky.
- Gio, ty jsi sympaťák. - Hlavně dneska.
- Takovej protiva. - Starám se o kancelář.
Pokud nezvládne trochu popichování,
tak sem ani nepatří.
Nechci rozhodovat jednostranně,
ale myslím, že se s tím dobře poprala.
Umí dobře komunikovat. Za dva týdny už bude mít rozhozený sítě.
Setkávání s lidmi jí půjde.
AUSTINŮV DŮM
- Dáme si snídani? - Jo.
- Tak jdeme. - Juchů.
- Pojď, Lilah. - A je to.
A je to.
Ty jseš bláznivá.
HAZEL AUSTINOVA DCERA
Nazdar, holky.
LILAH AUSTINOVA DCERA
Co to děláš?
Kdo chce udělat snídani? Koktejl?
- Jo! - Tak pojď.
- Pomůžeš mi? - Jo, pomůžu.
Dobře, nevylej to, prosím.
- Chceš celý krajíc? - Celý.
- Moje. - Já to chci.
- Chci to rozmixovat. - Chceš to rozmixovat?
Mami, kde je mixér?
- Jak se má Tyler? - Dobře.
Budeme spolu pracovat na jedný zakázce.
- Fakt? - Jo.
Chudák, ostatní ho teď požírají zaživa.
- No, prochází si teď… - Má to teď fakt těžký.
Chápu.
Bydlel sám a prý toho moc neměl,
takže ho myšlenky dost sžíraly. Si umíš představit.
- Chápu. - Tak tu chci být pro něj.
- Obejmi mě. - Dáš si kiwi?
Sedněte si a snězte toustíky. No koukejte. Řeknete „lahodné“?
- Lahodné! - Lahodné!
- Tati! - Copak?
- Ty máš taky toast? - Já mám taky toast.
- Holky? - Jo.
Jste hodný?
Jo. Půjdu nahoru.
Dobře.
V posledních týdnech jsem se rozhodl, že už nechci další děti.
- Proč? - Jsou moc ztřeštěný.
Fakt nechci.
Já se v posledních týdnech rozhodla, že chci, takže…
Já vím. Svázalas mi ruce.
A stále budu svazovat.
Lisa se o holky stará, což bych já nikdy nedělal. To přiznávám.
Doslova všechno ostatní je moje práce.
Pracuju, abych mohl trávit víc času s rodinou.
Další dítě by znamenalo, že budu muset víc pracovat,
což znamená víc času pryč od mých dvou holek a ženy.
Chci tu pro svoje děti jako otec být.
O to jde.
Teď o tom přemýšlíš a připadá ti to těžký.
Ale později to bude skvělý.
Přemýšlím o tom, že bych mohl jet na deset dní do Colorada, chápeš?
Můžeme vydělat víc peněz, najmout chůvu a vzít s sebou holky.
- Cestovní chůvu? - Přesně.
Na to bych musel být pořádně bohatej.
Vyrostl jsem chudej, víš co.
Můj táta tvrdě dřel, aby se dostal tam, kde je dneska.
Jídlo bylo z mikrovlnky a tak.
My nakupujem v bioobchodě a to je o dost dražší.
To nějak vyřešíme.
Máma ti dala kreditku, když jsi byla na vejšce.
Žila jsi v LA a všechno ti platila ona.
Koupila ti auto a platila ti fakt dlouho nájem.
Co to znamená?
Neznáš hodnotu peněz tak jako já.
Aha.
Musím mít v bance určitou částku, abych se cítil v pohodě.
Pokud budeme chtít další dítě,
nejdřív spočítám, kolik nás to navíc bude stát,
abychom mohli reálně žít
stejným životním stylem.
A nemyslím si, že o tom ona přemýšlí.
Za to ji miluju.
Přál bych si být jak ona, ale je na mně, aby to fungovalo.
Mami!
Ano, zlatíčko?
Chci tyhle dva.
Rozhodně chci víc dětí. Jsou úžasný.
- Proč tu křičíme? Dva čeho? Ne. - To jsem řekla já!
- Čauko! Jak se máš? - Ahoj!
- Dobře. Jak ty? - Taky.
- Super. - Sluší ti to.
- Tobě taky. - Tohle je skvělý.
- Díky. - Fakt romantika.
Musím tě naladit na správnou vlnu.
Jasně.
Jak se máte, dámy?
- Zdravím. - Jsem Luis. Vítejte v Sueño.
Co si dáte?
Dala bych si margaritu.
Jasně. A co vy?
Já si dám espresso martini, ale s tequilou.
- Můžete udělat jen espresso, jen tequilu? - Jen kafe?
- Jo. - Jasně.
- Úžasný. - Víš, co máš ráda.
- Jo. - To je dobrý.
Ale jak se ti vede?
Jaká byla Giova párty? Bohužel jsem tam nemohla být,
ale prostě…
Nebo naštěstí.
Nevím, možná to tak bylo lepší.
Jako, byla to super párty.
I když tam teda bylo nějaký drama, samozřejmě.
Začalo to s Polly.
Promluvila jsem si s ní o tom muchlování s Tylerem v kanclu.
Žádala jsem po ní, aby se mi omluvila.
- „Dlužíš mi omluvu.“ - Dluží.
- Jo. - Se solí, hodně limetky.
- Díky. Krásný. - Espresso a tequila. Ať vám chutná.
- Je šílený si to myslet? - Vůbec.
Dost vyváděla, když jsi flirtovala s Tylerem.
A za chvíli se s ním muchluje v kanclu,
což mi něco připomíná.
Pamatuješ, když řekla, že dlužím všem omluvu,
protože jsem je do toho zatáhla?
- Jo. - Zatímco ona a Tyler se líbaj.
Tím nás do toho zatáhla úplně všechny. Nedluží teď ona všem omluvu?
- Nemělo by to tak být? - Polly neví, co je omluva.
Ani neví, kde začít.
Vždycky jsem chtěla vědět, proč se k tobě tak chová.
Protože něco cítí k Tylerovi? Žárlí na tebe?
Polly pořád přehání, je lhářka.
A všechno popře.
- Jo. - Nestabilní.
- Jo. - Prostě typická…
- Pak tvrdila, že jsem šílená. - Řekla, že ty jsi šílená?
Jo.
- Protože říkáš pravdu? - Jo.
Nechápu, že naše kancelář ještě drží pohromadě,
když tady všichni pořád lžou.
Podle mě je Kayla v právu.
Necháme na chvíli tyhle sračky.
Jak to jde se Sergiem?
Přípravy na svatbu?
Jo. Je nám skvěle.
Už jsme zasnoubený víc jak dva roky.
A jsme připravený.
Chceme ten nejromantičtější, nejintimnější den v Itálii. Jenom ve dvou.
Ukaž mi to, úplně mě to oslepilo.
Ty jo. To je něco.
Bála bych se s tímhle chodit po ulici.
Řekni mi víc o Sergiovi.
Fakt tvrdě pracuje na společnosti, kterou před pár lety založil.
Je to fintechová společnost a vytvořil kompletní produkt.
Má na něj patent.
Úžasný. O technologii moc nevím.
- Já taky ne. - Aha.
Když mi něco říká, dělám jen: „Aha.“
DŮM ALEX HALL
Doprčic.
Ahoj podnikatelko.
Radši bych „ahoj šéfkuchařko“.
Čau. Jsem špinavá.
- Neděláš domácí, že ne? - Dělám.
- Co bys čekal? - Ty jo!
Co jsi mi přines?
- Víno. - Právě jsem otevřela láhev.
- Je fakt skvělý. - Jo?
Změní ti život.
Tak uvidíme. Na zdraví.
Nemáš tady sklo?
- Dám to do tvýho. - Chceš nás otrávit?
Je to fakt sklo? Ty vole. Ukaž.
Koukám na hrdlo láhve: „Ona to rozbila.“
Panebože, my fakt pijeme sklo.
Pijeme, nebo jíme sklo?
- Možná oboje. - Je v těstovinách?
- Doprdele. Tylere! - Hall.
Myslíš, že je v těstovinách?
- Co jsi to udělala? - Krvácíš?
To jsi udělal schválně. Chceš drama.
- Ukazuju, co se stane. - Chceš náplast?
- Vzal jsem ti ubrousek. - Přinesu náplast.
- Dobrý. - Donesu náplast.
Je víc cool krvácet na tvoji linku.
Možná na tý náplasti budou medvídci.
Přesně pro mě.
Bude fungovat i tak.
Mám ti ji nalepit, nebo jsi velkej kluk?
To zvládnu. V pohodě.
Nazdar. Vítejte u mě doma, připravuju domácí těstoviny
a Tyler má na lince svůj krvavý hadr.
- Ťuky ťuk. Ahoj. - Ahoj krásko.
Jak se máš?
Jdu si dát další víno.
Voní to úžasně. Ahoj.
Už je to delší doba.
- Ahoj. - Na to zapomenem.
Přinesla jsem láhev Whiny Baby.
- Whiny Baby? Díky. - Whiny Baby.
- Jak se máš? - Dobře.
Ta láhev je krásně čirá.
Co máš s prstem?
- Alex mě kousla do prstu! - Kousla jsem ho do prstu!
Díky. Otevřeme další, jsou fakt dobrý.
„Drzej pták.“ Vidíš? Roztomilý jméno.
Máme ještě další.
- Bože, skvělý. Má… - Roztomilý, co?
…na sobě ptáka. Pro tebe.
Velký ptáky miluju.
- Ťuk ťuk. - Pojď dál.
- Nazdar, lidi. - Jsi s Lisou?
- Přišel jsi s Lisou? - Má maminkovskej večer.
Další matky s dětma.
Přinesl jsem víno, určitě bude potřeba víc lahví.
Zdá se, že neumím používat vývrtku.
Tu klasickou? Pořiď si tu na baterky.
Co na baterky myslíš?
- Myslíš tu věc do ložnice? - Obě jsou na baterky.
Fakt?
- Děláš domácí těstoviny? - Jo.
Skvělý. Minulej rok to bylo super.
- Je v tom sklo. - Asi je v tom sklo.
- Ale ne! Co se stalo? - No tak. Víš co?
- Jak to? - Část týhle láhve je v těstovinách.
- Ale ne! To nemůžete pít. - To se nedělá!
To sklo se dostane do vína, ne?
Sklo bylo v těstovinách.
To ti přijde srandovní?
- Chci vidět západ slunce. - Jdu s tebou.
- Mám být v kuchyni? - Ne, lasagne jsou v troubě.
- Lasagne? Jo! - Lasagne?
Ty jo!
A jako dezert?
Budu já!
Malou, střední, velkou?
To, co máš nabraný.
- Bon appétit! - Panebože.
- Dobrota? - Jo!
Nejspíš nejlepší lasagne, jaký jste kdy měli.
- Na zdraví, díky. - Na zdraví.
Na zdraví. Jsem nadšenej, ještě jsem dneska neměl sacharidy.
Fakt? Za chvíli budem sacharidama přecpaný.
Kayla to u Gia fakt podělala.
Nebrala si žádný servítky.
Vždycky jsem měla z Kayly ten pocit.
Byla rozhodně…
mnohem ostřejší, než jsem kdy viděla.
- Je posraná psychopatka. - Co se říká?
S bláznem se hádáš, bláznem se staneš.
- To se říká? - Mělo by.
Tak si přijdu, kdykoli se s ní bavím.
Jako by mi hráblo. A to už se tak cítím každej den.
Nepotřebuju být ještě šílenější.
S cvokem nejde argumentovat.
Ne. Já ani nechci argumentovat.
- Šílený. - Chci jen racionalizovat.
Buďme upřímný.
Je prostě…
Chybí tam kolečko…
Možná nechybí úplně, ale je uvolněný.
Fakt uvolněný, jo?
Všichni víme, že je psychopat. Proč se stresovat?
Kdo je psychopat?
- Není sama. - Není sama.
- Platíš pivo. - Na zdraví.
Jarvis je podle mě nejvypočítavější ze všech.
Jarvis využila Rose, aby se k nám dostala.
- Teď, když tam je, řekne: „Dík!“ - Už to vlastně řekla.
A úplně se vrhla na Ali, když jsem ji přivedla.
- Je chytrá. - Je chytrá.
- Vychytralá. - Je právnička. Je chytrá.
Stalo se mi s Jarvis něco divnýho.
- Bože. - Byl jsem s pár lidma z kanclu
na haloweenský párty
a dostal jsem se náhodně na večírek u někoho doma. A byla tam Jarvis.
Byla to nejdivnější párty, na jaký jsem kdy byl.
Hromada tlustejch bohatejch chlápků
a všude krásný holky.
Ty holky byly… v kostýmech.
- Jak děvky. - Jo.
Jak děvky.
Chovala se ke mně fakt divně,
jako bych tam neměl být.
Rychle odešla, ale když jsem si s ní šel promluvit,
vzala nohy na ramena.
Byla to swingers party?
- Přišlo mi na tom něco divnýho. - Ne! To je zajímavý.
Swingers party, nebo jako…
- Cože? - Jarvis je swingerka?
To neříkám.
Byl jsem v LA na divnejch párty a tahle byla ještě divnější.
Extra divná.
To dává smysl. Když je ti 28…
- Co, 28? - Komu je 28?
- Kolik je jí? - Nevím.
Musí jí být 32, 33.
Takže když ti je 32, 33 a jsi s někým, komu je 50.
Je mu 50?
Je starej jak prase. To většinou není z lásky.
- Podle mě na věku nezáleží. - O 20 let starší?
- Záleží na penězích. - O 20?
Jo, na penězích záleží.
Nic o ní nevím.
Jenom že už byla vdaná asi sedmnáctkrát.
- Cože? - Vdaná? Zasnoubená?
Slyšel jsem, že byla víckrát vdaná nebo zasnoubená.
Její prsten je takhle velkej, mohla by si za to koupit barák.
- Jak Gibraltarská skála. - Pravej?
Vsadím se, že na svatbu nedojde. Tohohle si nevezme.
Jestli všechny vypadaj takhle, má fakt pěknou sbírku.
Sběratelka prstenů.
Překlad titulků: Kristýna Gao Černá