СЕРІАЛ NETFLIX
АЛЕКС ГОЛЛ
-Готова? -Готова.
-Зачекаймо Джио. -Я йому сказала, о котрій ми приїдемо.
-Аби настрій не псував. -Запізнюється.
Як не приїде, то до біса його.
Він сам напросився.
Так, напросився.
Ще хвилина — і ходу немає.
-Так. -Зачиняємо ворота.
Зачиняйте ворота.
А ось і наш пан Мачо.
Мені пасує твоє авто.
-Ніби мандаринова мрія. -Ого.
Нерухомість Орінджа.
8 ЛІЖОК, 15 ВАННИХ, 1672 М2 ЛАГУНА РІВ'ЄРА, ЛАГУНА-БІЧ
ЦІНА: 106 000 000 $
-Алекс, крута знахідка. -Знаю.
Ага.
Це ексклюзивний об'єкт. Тобто за ціни в 106 мільйонів
аби кого сюди не пустять не тільки агенти,
а й продавці.
У цій галузі повагу потрібно заслужити. Як я.
-Готові? -Я готова.
Добридень!
Як ви?
Чудово, а ви? Я Алекс Голл із «О Ґруп».
-Привіт, рада зустрічі. -Привіт, навзаєм.
-Вітаю. Я Джио. -Дякую вам.
-Джио Гелу. -Джио, я Джилл, рада вітати.
Щиро дякуємо, що запросили нас.
Прошу.
-Ми в захваті. -Лише для обраних.
Тут почуваєшся немов на курорті.
Це маєток, і я нагадаю, як ми й обговорювали,
це конфіденційна інформація.
Ми не оприлюднюємо її. Це дуже ексклюзивна власність,
і ми показуємо її лише тим агентам,
які потенційно можуть охопити конкретних клієнтів.
-Тобто мільярдерів. -Так.
-Жодних мільйонерів, лише мільярдери. -Тут зібралися найкращі.
Адже клієнти «Оппенгейм Ґруп» — люди дуже високого польоту. Тож…
Тут, в «Оппенгейм Ґруп», я номер один,
і, чорт забирай, я рок-зірка.
Тож якщо для цього об'єкта шукають клієнта-мільярдера,
я в грі.
-Тоді глянемо, на що ви здатні. -Так.
-Перейдемо до справи? -Поїхали.
Який подіум.
Боже мій.
Тільки гляньте.
Я наче на круїзному лайнері.
-Господи. -Радше розкішна яхта.
Боже мій!
Це божевілля!
Гляньте на воду!
Думаєте, ми вже добряче вас налякали?
Гляньте вгору.
-Дах відкривається, а ліжко крутиться. -Що?
Залежно від положення зірок і місяця
можна обертати ліжко, щоб насолоджуватися…
Тепер уточнення щодо мільярдера має значно більше сенсу.
Дах відкривається.
Це немов будинок Джеймса Бонда.
Це так романтично.
Якщо в цьому ліжку зазнаєш невдачі — фініта ля комедія.
Хто його привів?
Я бачив чимало гарних будинків, але цей точно в п'ятірці найкращих.
-Ні. -Він найкращий.
-Круто. -І навіть не перший.
А перед першим.
-От і Ньюпорт. «П'ятірка найкращих». -Без конкурентів.
Джио, я ж просила не ганьбити мене.
Це ще нова команда.
Ми досі «притираємося», але Джио — дуб-дерево.
Дуб-дерево. Ну хто таке каже?
Хочеться провалитися крізь землю.
Я така…
Замовкни! Не кажи таке.
Я агент у Ньюпорті.
Я знаюся на Ньюпорті й рідко буваю в Лагуні,
але заради такого будинку готовий кинути все.
-Було б непогано оглянути решту маєтку. -Так. Ми за вами.
-Ходімо вниз. -Уперед.
Спустимося в бібліотеку.
Гляньте на цю воду.
-Зосередься. -Дівчата та їхні підбори.
-Ти й гадки не маєш. -Це непросто.
Оцініть вид унизу.
Зверніть увагу на скляне дно.
-Я не хочу наступати сюди. -Так.
-Обережно. -Це страшно.
Ого.
Погляньте.
-Як гарно. -Мені подобаються деталі з бетону.
Думаю, варто перейти на терасу.
-А тут можна розважитися. -Це точно.
Який крутий басейн.
Пані, а які будуть комісійні?
Продавець заплатить брокеру три відсотки.
-Три відсотки від ціни? -Так.
Добре.
-Рахуєте? -Дуже незвично. У хорошому сенсі.
Нечувано для такої ціни.
Страшно й говорити про ці комісійні.
Це десь три мільйони доларів. Уявляєте? Це неймовірно.
Я ніколи не чула про таке.
За ціни у 20 мільйонів доларів зазвичай платять один відсоток, але…
Гадаю, у продавця є мотивація.
Пам'ятайте, що за такі гроші ви купуєте мінікурорт.
Адже тут є приватний пляж.
Фітнес-зал, єдиний приватний тенісний корт у Лагуні,
паркінг на понад 25 авто.
-Паркінг на понад 25 авто? -Так.
Ви можете все оглянути.
-Дякуємо. -А ми почекаємо там.
-Дякуємо. -Добре. З радістю.
Ого.
-Три відсотки за такої ціни? -Так.
Досі про це думаю.
-Оце цифра, так? -Неочікувано.
Це ж змінює гру.
-Це змінює життя. -Так гарно.
-Дивовижно. -Знаю. Це неймовірно.
Огляньмо решту будинку.
Моя улюблена частина будинку — кухня.
-Мені подобається. -Вона величезна.
Це точно кухня шеф-кухаря.
Я мушу оглянути цей сад.
-Зацініть. -Яка краса.
Треба було взяти купальник.
-Чорт. Моя сумочка замала для нього. -Для купальника?
-Як я не додумалася. -А мій купальник вліз би в неї.
Як справи в офісі?
-Добре. -Невже?
Так, я дуже рада тут бути.
Бо мені здалося, що атмосфера в офісі дещо напружена.
Ці люди божевільні. Ось і все.
Хоча якщо серйозно…
Я розумію, що деякі люди посилають певні сигнали.
Так. Я чула божевільні речі й намагаюся бути нейтральною,
адже не хочеться в новому офісі наживати собі ворогів.
-Розумієш? -Звісно.
Я дуже спостережлива. Просто… Я все чую.
Я помітила, що в «Оппенгейм Ґруп»
є власна концепція корпоративної етики.
Я прагну досягти успіху.
Для цього потрібно звузити цілі й зосередитися,
бо інакше провалишся.
Я ще далеко не розкрила глибину свого потенціалу
і не усвідомлюю, скільки можу заробити.
-Це неймовірно. -Гадаю, цього не зробив ніхто.
Думаю, ти зробила. У тебе неабиякий досвід.
Це перший такий дорогий дім.
Але ми вже на крок ближче.
Цей приватний сад вартий уваги.
-Справді? -Ходімо.
-Сад. -Стає краще й краще.
-Ідемо. Добре. -Едем? Я маю це побачити.
-Сад. -Гляньте на цей сад.
-Так? -Такий милий.
Він ніби з казки.
-Трава в Лагуна-Біч? Це нечувано. -Так?
-Ага. Це так мило. -Я так не піду.
-Чекайте. -Бренді має досвід.
Це надзвичайно.
-Чутно, як накочуються хвилі. -Так.
Боже мій.
Бренді, знаю, ти новенька, тож вітаю в Орінджі.
Я відірвусь на повну.
Новий офіс потребує нових агентів.
А нові агенти — нових об'єктів.
Це неймовірно.
Немає нічого кращого за виклик.
Ми будуємо бізнес, а я будую майбутнє для своєї родини.
Ніхто з нас не зламається під тиском.
Добридень, це Бренді з «О Ґруп».
Маю для вас чудовий об'єкт. Його треба негайно побачити.
Дві Александри краще, ніж одна.
Немає кращої команди за нашу.
Дві за ціною однієї.
Я виріс на цьому, а тому фактично продаю свій стиль життя.
За шкалою впевненості від 1 до 10 в мене всі 15, чорт забирай.
Я власник оранжевого «порше». Так я віддаю належне округу Оріндж.
Це може здатися раєм, і здебільшого так і є…
Надішлеш документи на нерухомість у Лагуні через DocuSign?
Треба підтвердити стейджинг.
Діти, ходімо! Нумо.
…та красива картинка потребує зусиль.
Пристебніться.
КРИСТАЛ-КОУВ
ДЖЕЙСОН
У нас із братом нерухомість у крові.
Ми п'яте покоління, яке працює в цій галузі Лос-Анджелесу.
БРЕТТ
«Оппенгейм Ґруп» досягла успіху в Лос-Анджелесі,
тож ми відкриваємо другий офіс.
у заможному району Каліфорнії.
Округу Оріндж.
Гляньте, хто приїхав. Боси вже тут.
Біда не ходить одна.
Витративши рік на будівництво офісу,
я найняв повний штат талановитих агентів,
і ми офіційно відкриваємо «Оппенгейм Ґруп» в Орінджі.
Вони й ходять синхронно.
До роботи, народ.
-Привіт! -Усім привіт!
Добридень!
-Як ви? -Добре. А ви? Як мандрівка?
-Як що? -Мандрівка.
-Як затори? -Я іноді ледве тебе розумію, Поллі.
-Це англійська. -Мені почулося: «Як бруківка».
-Я подумала, де там бруківка? -Боже.
Народ, починаймо збори команди.
Зараз?
-За 12 хвилин. -Супер.
-А я… -12 хвилин і 30 секунд.
Сидітиму й чекатиму 12 хвилин.
Розкажіть про свої справи з нерухомістю.
Почнемо з Кейли.
Так, я просто стукала у двері й робила холодні дзвінки.
Я маю багато покупців.
В останньому агентстві була купа угод із покупцями,
і тут я буду старанно працювати, щоб отримати перший об'єкт.
Дякую за холодні дзвінки й стук у двері,
бо сам я не робив цього й ніколи не робитиму.
Ага. Мене лаяли. Перед моїм носом грюкали дверима.
Якось ми з Джарвіс постукали, а чоловік облив водою зі шланга,
коли ми зайшли в будинок.
-Але ж ви отримали об'єкт? -Якби ж то!
Оскільки в нас тепер три Александри…
-Я Алекс. Так. -Алекс.
В офісі багато Александр.
Достобіса просто.
Але я Алекс.
Єдина людина, яка кличе мене повним ім'ям, — це моя мама.
-Перша — Александра Роуз. -Так.
Завтра ми показуємо об'єкт на Долфін-стріт власнику «Мотокросу».
-Гаразд. -Кайло, я знаю, ти стукала у двері.
А цей гарний об'єкт ми якраз знайшли, стукаючи у двері.
Стукали у двері, дзвонили в холодну цьому хлопцю.
Тож не вішай носа.
Я хочу стати найуспішнішим агентом із нерухомості в Америці.
Чи в Північній Америці?
Не знаю.
Об'єкт за 20 мільйонів доларів завдяки цьому?
-Бачиш? Треба більше стукати. -Я пас.
-Поллі. -Я закрила свою першу угоду на мільйон!
Вітаємо!
-Покалатай! -Так, покалатай! Уперед.
-Покалатай, Поллі! -Запали, дівчинко!
-Один раз за мільйон. -Добре, один разочок.
Яка молодець.
Нагадую всім: незабаром у нас вечірка на честь відкриття.
Але це не просто так. Адже крім розваг,
ви отримаєте можливість
привести своїх багатих клієнтів.
А ми зможемо представити людям агентство.
Тільки не напивайтеся.
Не напивайтесь аж занадто.
-Згода. -Ага.
Ми стаємо кращими.
Адже ви всі тут не просто так.
У декого є досвід.
У декого були неймовірні продажі, а хтось має об'єкти.
Інші поки новачки.
Я наймав людей не стільки з огляду на досвід і успіх,
скільки через віру в потенціал.
Ми досягли успіху в Лос-Анджелесі,
і прагнемо цього й тут.
Я покладаю надії на те,
що агентство стане найбільшим і найкращим в Орінджі,
тож нумо до роботи.
ОБ'ЄКТ АЛЕКС ГОЛЛ
-Який чудовий день. -Знаю.
Вони зрізали кущі!
-О господи. -Що буває, коли не контролюєш кожен крок.
Я б сказала, що я перфекціоністка.
На роботі я стаю схибленою на контролі.
У мене двоє дітей, я самотня мама, тож невдача — це не мій варіант.
-Готова? -Так. Я не дочекаюся.
2 ЛІЖКА, 3 ВАННИ, 154 М2 ПАСИФІК-ВІСТА, ЛАГУНА-БІЧ
Боже мій.
Хіба не гарно?
-Звідси навіть видно узбережжя. -І можна побачити дельфінів.
Ніби на круїзному лайнері.
Боже, тільки глянь! Це неймовірно.
Видно прибій і пісок.
А вночі — вогні міста. Видно й узбережжя Ньюпорта.
У Алекс чудовий об'єкт.
Якраз для мого покупця, холостяка, який хотів вид із вікна.
Його видно відразу.
Було б чудово укласти двосторонню угоду з Голл
через одне агентство.
-Тут щось будують? -Так.
Але будівля може доходити лише до того даху.
Усі покупці в Лагуні хвилюються, чи нічого не затулятиме вид.
Та я не переймаюся, бо новобудова затулить щось менш приємне.
-Ті будинки. -Вулицю.
Так, і погляд буде прикутий туди.
-Класно. -Розумієш?
Усі думають, що будівництво — це жах, але все не так.
Навпаки, це знак того, що люди досі інвестують у цей район.
Через це вартість нерухомості зростає,
а період будівництва — явище тимчасове.
-Боже мій. -Бракує джакузі.
-Показуй далі. -Гаразд.
-Два ліжка, три ванни. -Так.
Майже 157 квадратних метрів.
Ага.
То він уже виїхав.
-Дім вільний. -Так.
-І зроблено стейджинг. Чудово. -Він готує?
-Насправді, так. -Правда?
Особисто я б, мабуть, перефарбувала шафи.
Гадаю, він вибере білі.
Не замінюйте, а перефарбуйте.
Ні. А вони з…
-Амортизаторами? Поставите. -Знаю.
-Мені подобається, коли… -Дверцята м'яко закриваються?
І роблять це плавно, а я така…
Неважливо.
-Вибач. -Добре.
-Гаразд. -Можна поставити.
-Ходімо глянемо, що внизу. -Гаразд. Показуй.
-У кожній спальні є балкон. -Добре.
А ще… Тепер океан стає ще ближче.
-А ось і він. -Ага.
Ого.
А ось ванна кімната.
-Не… Знаю. -Що? Що це?
Не смійся.
Це така ванна?
Думаю, так.
Знаю.
І коли я сиділа над описом…
То думала: «Це ванна для однієї людини чи двох?»
-Є один спосіб дізнатися. -Ага.
-Перевіримо. -Я сідаю. То…
-Гей! -Що?
-Зараз я залізу до тебе. -Знаю, тут низько.
Обережно.
-Є? -Біп-біп!
-Гаразд. -Ми крихітні. Дві крихітні жінки.
-Глянь, досі видно океан. -Я знаю.
-Романтично, так? Це мило. -Ще б пак!
-Ще б бокал ігристого. -Точно!
-Трохи.… Круто. -Знаю.
То я зміню опис. Це ж ванна на двох, так?
-Так, ми ж перевірили. -Добре, я міняю.
-О, ось і захід сонця. -Знаю.
Годі й мріяти про кращий краєвид.
-Захід сонця! -А ти сяєш.
-Як це називається? Золота година? -Не знаю.
Мене турбує лише щаслива знижок.
Тож це буде гарний варіант для оренди, так?
Ціни на оренду тут — просто космос.
Звісно.
Холостяки купують несерйозно. «Купуй і здавай в оренду».
Вони несерйозні.
-Більшість холостяків несерйозні. -Так! Є таке.
-Якщо його цікавить… -Він готовий.
-І жодних особливих умов? -Так.
-Буде готівка. -Гаразд.
Певно, ціна буде 2 990 000 $, щоб отримати кілька пропозицій.
Він може подивитись об'єкт ще до офіційного показу.
-Це було б чудово. -Наша перша угода.
-Знаю. Продаймо цю штуку. -Так класно. Гаразд.
Дуже круто, коли тебе підтримує така колега, як Алекс Голл.
Я менш досвідчена, ніж інші в команді,
але хочу стати найкращою агенткою в «Оппенгейм Ґруп».
Гадаю, мені це вдасться менш ніж за 5 років.
Чи навіть за три.
-Зробімо із золотої години щасливу. -Так!
АЛЕКСАНДРА ДЖАРВІС
Ми з Роуз — найпродуктивніші агентки в офісі.
Сумніваюся, що в когось з агенток в офісі є об'єкт у понад 10 млн доларів.
Тож ми заткнули їх за пояс.
Нас не зупинити.
Обожнюю цей вид.
Він такий гарний.
Уявляєш, як це вечеряти за таким столом щовечора?
-Так, авжеж. -Глянь на цю кухню.
Так, вона розкішна.
Навіть ці витвори. Такі гарні.
Чорт, а він красень, яке тіло.
-Зевс? -Так.
ВОДОСПАД КАМІН З ОНІКСУ, КІНОТЕАТР
ДОМАШНІЙ БАР
-Обожнюю головну спальню. -Боже, глянь…
Думаю, стейджинг тут зайвий.
Як на мене, об'єкт готовий.
Він сексуальний, чистий і суперсучасний.
Його колекція ручок — якесь божевілля.
Так, вона вражає.
Він сказав, що має ручку Авраама Лінкольна.
Може, підпишемо нею фінальні документи.
-Ага, на щастя. -Так.
Авраам Лінкольн був першим президентом?
-Ні, першим був Джордж Вашингтон. -А, ясно.
БУДИНОК АЛЕКСИ ГОЛЛ
-Обережно розподіли по боках. -Руками?
-Ти забруднишся. -Спершу помию руки.
Люблю проводити вечори піци.
Так я виражаю любов. Годую людей.
Це дуже старий сімейний рецепт.
Хочу, щоб гості відчували, що тут про них турбуються.
Випийте вина. Я подбаю про вас.
Любитиму й годуватиму.
Тук-тук!
Заходь. Нам потрібна твоя допомога.
Я відстаю від графіка.
-Змушує працювати. -Як ти?
-Знімай піджак. -Так, знімай піджак.
-Дівчинко, роздягайся! -Усе серйозно.
Знаю, піца зазвичай кругла.
Але не в моїй родині.
То як, на вашу думку, справляються наші колеги з офісу?
Ну, гадаю, що Тайлер пішов батьковими слідами…
Чотири покоління сім'ї займаються нерухомістю в Лагуна-Біч.
-Я знаю його дуже давно. -Ви зустрічалися?
-Ні! Я знала його через спільних друзів. -Я просто спитав.
Ми ніколи не зустрічалися.
-Що це було? -Нічого.
-Нічого, ми не зустрічалися. -Кажи!
-Це дивно… -Ні. Щось було.
Гадаю, колись давно ми вподобали один одного в додатку Hinge.
Це дуже маленьке місто.
До одруження та появи дітей вибір партнерів тут невеликий.
Але в Тайлера дуже щасливий шлюб,
і я рада за нього.
Якщо вони прийдуть нескоро, будеш готувати ще одну піцу.
-Ліпше Поллі. -Нехай вона готує.
Поллі все зіпсує.
Вона така: «Що мені робити? Я ж не знаю».
І тоді хтось перероблятиме.
-Привіт! -Про вовка промовка.
-До речі! -Привіт!
Ти завжди приносиш квіти, це так мило.
-Червоне, так? Обом? -Будь ласка.
Дякую.
А запрошували всіх чи лише обраних?
Я запросила Бренді, але в неї діти, а Тайлер разом із дружиною.
Я здивована, що прийшло стільки людей.
-Усі зайняті. -Я завжди вільна.
Тобі це подобається! Ти як кішка. Бачите? Так!
-Яка буде ця? -Класична?
Висловлю непопулярну думку: а тут є ананас?
-Ні. -Ні.
Не кажи так.
-Не ображай її. -Ананас? Я думав, ми друзі.
Додати ще соус барбекю з куркою та кінзою?
-Я голодний. -Давай.
-Їжте. -Люблю місця, де кажуть: «Їжте».
-Їжте. -Дякую.
Піца!
Яка смакота.
Дякуємо шеф-кухарю!
Алекс, молодець, це дуже смачно.
-Це небезпечно. -Я вже напилася.
-Я його не чіпав! -Я думала, ти його тримаєш!
-Ти тримаєш пляшку. -Знаю, але ти так і зробив!
Розкажіть, хто з ким зустрічається. А то ми ще не пліткували.
Маєш когось?
Ви знаєте: я зустрічався з жінками й хлопцями.
І всі вони однаково божевільні. Але…
-Рада, що ти сказав. -А ти?
-Нікому не віддаєш перевагу? -Ні.
-Мені 29, тому… Так. -Ти такий молодий.
Завжди забуваю, що тобі ще немає 30.
Я завжди забуваю. У свої 20 я була заміжня.
Удавала жіночку, робила все необхідне, і…
То ваші шляхи розішлися? Чи…
-Ні. Усе закінчилося драматично. -Ясно.
Ми давали обітниці, для мене це серйозно.
Я думала, шлюб — це назавжди, але чоловік мене зрадив.
Я побачила на його телефоні фото з двома жінками.
Вони…
Так, вони були повіями. Тож…
Супер. Дякую тобі за це.
А що в тебе? Ти зараз зустрічаєшся?
Вона ніколи не зустрічалася.
Ну, я зустрічалася, але ніколи не мала справжніх стосунків.
Що? Ніколи?
-Ні. -Ніколи?
-Ніколи. -Не хотіла чи як?
Звісно, я завжди хотіла.
Але я завагітніла в 17 років
і народила сина у 18.
А коли я завагітніла, батьки вигнали мене з дому.
-Тож я жила, де прийдеться. -Чому тебе вигнали?
Бо вона завагітніла.
Бо я завагітніла. А вони…
Релігійні люди чи тут щось інше?
Так можна подумати. Але це було більш схоже на:
«Якщо хочеш лишити цю дитину, тоді йди.
Або шукай родину, яка всиновить дитя».
Зрештою я знайшла родину, яка погодилася забрати мого сина.
Та коли я була на сьомому місяці вагітності,
то якось прокинулася й сказала: «Я не можу віддати свого сина».
І що ти зробила? Тебе вигнали, ти жила, де прийдеться…
Так, я їм сказала, що лишаю сина,
а вони відповіли: «Добре».
Посадили мене в автомобіль,
відвезли в притулок і висадили там.
Це був найважчий період —
батьки відреклися від мене, коли були найбільше потрібні.
Але я виросла як жінка, як мати.
Якби я не пережила ці труднощі,
то не досягла б того, що маю зараз.
Я вже чула цю історію, але знову плачу.
-Це так жахливо. -Так.
Ти казала про батька дитини. А де він був у цій ситуації?
-Він був хлопцем? Чи… -Тоді він був моїм хлопцем.
Щоб завагітніти, досить одного разу.
У моєму випадку.
-Буквально одного разу? -Так.
-Один раз. -Чорт.
А тобі було 17.
Я гадаю, ти справжній боєць. Ти молодець, тобто…
Фактично це найщасливіша робота у світі — бути рієлтором.
-Думаєш? -Так!
Я дуже щаслива.
-Так. Найщасливіша робота. -Я ще не вірю.
Дуже нервово, але, чорт, я щаслива.
Робота з 9-ї до 17-ї? Чорт, нізащо.
Хтось бачив новий об'єкт на Долфін-Террас?
Я ще не бачила.
Александра Роуз і Александра Джарвіс
знаходять чудові об'єкти,
але від них іде якась дивна, неприємна енергія.
-Вона божевільна. -Дещо…
-Чому ти ненавидиш Джарвіс? -Гіршу людину на світі годі й шукати.
-Чому гіршу? -Ненавиджу її.
Поллі всіх ненавидить. Дивно, що це оминуло мене.
Я пробувала з нею зійтися.
Я почула: «злягтися».
-Молодець. Ні… -Казати «ненавиджу» якось зарано.
Я пробувала спілкуватися з нею…
Певно, вона не розуміла, що ти казала. Як і половина з нас.
Я розмовляю англійською!
Так, британською!
Ти така…
А вона…
Вона завжди дивно на тебе дивиться, бо не розуміє, що ти кажеш.
Та розуміє!
Якщо чесно, то Джарвіс крута.
-Побачиш. -Але є проблема з Роуз.
Коли я прийшла сюди, ми разом дзвонили клієнтам, стукали у двері.
Ви були близькі.
Ми були близькі.
Я дуже рада, що працюю з тобою.
Коли я тільки прийшла в агентство, то була в парі з Кейлою.
Коли ж я почала працювати з тобою, вона подружилася з іншими дівчатами,
а до мене стала виявляти ворожість,
через що я почувалася використаною. Хоча я її всьому навчила.
Думаю, вона просто заздрить тому, що ми разом працюємо.
Знаєш, коли я прийшла, то відразу порозумілася з тобою.
Просто це мене зачепило.
Тому я не думаю, що хочу з нею працювати.
Поступово вона геть усіх почала поливати лайном.
Не тебе, ти їй подобаєшся.
-Вона і мене оббріхувала? -Так.
Вона і про Джарвіс казала гидоту,
а вони ж близькі, це її єдина подруга в офісі.
Коли я це почула, то вирішила більше з нею не спілкуватися.
До біса її.
Усе, що я щойно сказала, я можу повторити їй у лице, бо вона знає…
Та коли вона тебе обізвала, ти заклякла.
Бо вона обізвала мене клятою сучкою.
Роуз поливала лайном інших агентів,
тому я подзвонила Джейсону та заявила: «Або ти щось скажеш, або скажу я».
Він відповів: «Ні, я з нею поговорю».
Схоже, їй це не сподобалося,
тому вона обізвала мене клятою сучкою.
Якщо ти перетинаєш межу неповаги, то я вмиваю руки.
Та вона ж боягузка.
-Так. -Аж ніяк не боягузка.
-Ні? -Ні.
Але отримує об'єкти у 20 млн…
Чого мені не збагнути… Я скажу їй в обличчя:
«Не розумію: ти така дивачка зі мною, хоч ми друзі…»
Ви не друзі.
«Але ідеш, стукаєш у двері і вихоплюєш об'єкт у 20 мільйонів? Як?»
Ну… Це спрацювало.
Тут є щось іще. Я така: «Що коїться?»
-Хочу побачити, як вона стукає у двері. -Я теж.
-Вона більш розважлива. -«Ти така дивна зі мною».
Про це я й кажу. Та вона їх отримує.
Може, вона грьобаний геній.
Може, вона геній.
-Ось що я думаю. -Я не хочу бути таким генієм.
Не віриться, що в дівчат вистачає нахабства
поширювати чутки про те, як я отримую об'єкти,
як я, на їхню думку, сплю з клієнтами, щоб отримати дорогі будинки.
Це жалюгідно. Вони й гадки не мають, як я всього досягла.
Я в бізнесі три з половиною роки.
Коли я починала, то стукала у двері, дзвонила в холодну сама.
Я фактично оббивала пороги.
Вони й поняття не мають, які будинки я продала, хто мої клієнти.
Тому те, що вони роблять… Чорт забирай, це заздрість.
Зрештою, думаю, нам усім треба з нею поговорити.
-Згодна. -Щоб зняти цю напругу.
Я охоче з нею поспілкуюся.
Вони заздрять, звідси й ростуть ноги.
У нас дивовижний об'єкт на 20 мільйонів.
-А що є в них? -Нічого.
Тож це логічно.
Тому вони спробують звинуватити тебе й те, як ти знайшла клієнтів.
Зі мною, мабуть, буде так само, але ми з тобою — орлиці.
Орлиці літають самі, а птахи — зграями.
-Це правда. -А вони — зграя птахів.
Вона має бути на вечірці.
Хочу позбутися негативної енергії.
Щоб очистити, чорт забирай, енергію.
-Засунь їй у дупу шавлію. -Випиймо за це.
За налагодження стосунків із Роуз.
-Ні. -Ні.
Ні!
За гарний настрій і підкорення Орінджа.
І за підкорення Орінджа!
«ОППЕНГЕЙМ ҐРУП»
ВЕЧІРКА НА ЧЕСТЬ ВІДКРИТТЯ «ОППЕНГЕЙМ ҐРУП»
Ідеальний вечір.
Так, поглянь.
ЛІСА ДРУЖИНА ОСТІНА
-Привіт. Рада бачити. -Як ти?
-Ти красуня. -Дякую.
-Чудова вечірка. -Так.
-Як ти? -Ти гарна, чудова сукня. Привіт.
Радий бачити.
Познайомся з моїм батьком.
Радий знайомству, я багато про вас чув.
Я радий, що зміг залучити в команду вашого сина.
-Що ти? Як справи? -Привіт.
-Маєш крутий вигляд. -Красно дякую.
-Може, збиратися так… -Раз на місяць?
-Згодна. -Раз на тиждень.
-Привіт, красуне. -Як ти?
-Радий тебе бачити.
Навзаєм.
Джейсон влаштовує помпезну вечірку для офісу,
і це першокласне місце.
Він зайняв відому будівлю на Тихоокеанському шосе,
у центрі Ньюпорт-Біч,
і хоче, щоб це було ефектно. Він зробить це.
Ми це зробимо.
Тут крутяться шалені гроші.
Настільки, що можна послати під три чорти кого завгодно!
У тебе червона помада на зубах.
-Усе. -Я люблю нас.
Ми допомагаємо, а не…
Так, я завжди хочу бути…
-«Ні, це? Ти впораєшся». -Так.
-Обожнюю. -Так.
-Ти красуня. За нас. -Ти теж.
-За нас. Привіт, як справи? -Добре.
Я тебе не впізнала. Задивилася на твою сукню,
а тоді зрозуміла, що це ти.
Так, це я.
-Це я! -Так.
Так, це я.
-Я поправлю помаду. -Час запалювати.
У тебе є ще, так? Поллі?
-Привіт. -Я Пем.
-Я Поллі, рада знайомству. -Навзаєм.
Агенти зазвичай ігнорують мене в офісі.
Чесно кажучи, я думала, що на вечірці буде інакше.
Я ж їм нічого не зробила, але вони так поводилися, знаєте…
Ніби я вбила їхню маму.
Серйозно.
-Радий зустрічі. Остін. -Патрік.
Маєш чудовий вигляд.
-Привіт! Як ти? -Привіт.
-Добре, а ти? -І я!
-Шикарна сукня. -Так, гарна. Круті штуки.
Ми з Джарвіс пропрацювали пів року.
Була рада вам.
-І я! Гарного вечора. -І тобі.
Вона вперше мені щось сказала, коли я розмовляла з Бреттом.
Це збіг?
Джарвіс підійшла до мене й сказала: «Привіт! Маєш чудовий вигляд».
Будь вищою за це.
Вона така маленька, що я точно вища за неї.
Я вища людина.
-А вона крихітна. -О боже.
-Привіт. -Привіт.
ТІФФАНІ ДРУЖИНА ДЖИО
О, це мило.
ДО ЗАВТРА
Я знаю, що ми можемо отримати щонайменше
26–27 мільйонів за ваш будинок.
Я обійму, якщо не лаятимешся.
-У всіх є… -Ти така гарна.
-Запрошувала клієнтів? -Так, а ще я привела двох друзів.
Добре.
Це Нік.
-Між нами все добре? -Що?
-Між нами все добре? -Не знаю.
Здається, ти зі мною не говорив… Зовсім.
Думаю, нам треба поговорити, адже…
Чесно кажучи, коли ти так дивишся, то мені здається, що ти мене недолюблюєш.
Я думала, що подобаюся тобі,
а тоді в офісі змінилась атмосфера,
і я подумала…
Що через випадок із Кейлою ти відсторонився від мене.
-Ага. -Ви всі та…
-Як банда. -Ага.
Ви всі просто почали тусуватися без мене.
Узагалі перестали розмовляти зі мною.
-Але ти розумієш… -Не запрошували на тусовки.
Я хочу з нею поговорити.
-Зараз? -Так. Де вона?
-Мені піти з тобою? -Так.
-Алекс… -Що я зробила?
Нам треба покінчити з цим негативом.
Бо я не хочу знову приходити в офіс і видавлювати тобі посмішку,
коли ти дивитимешся на мене, як на лайно, хоч я був ввічливим.
Тож я хочу прояснити ситуацію.
Я хочу, щоб ми всі ладнали й щоб не було цього негативу…
А тут є якийсь негатив?
Досі? З твого боку, Роуз?
Так, між нами було дещо в минулому, і я б хотіла це прояснити…
Так, я теж хочу це прояснити.
Бо ми так і не поговорили
після всього, що сталося.
Ти мені не дзвонила, нічого не було, тож…
Це невирішена справа.
Невирішена. Так.
Але в мене не було причин дзвонити тобі.
Не було причин дзвонити?
Бо вона розповіла мені купу лайна.
-Я розповіла? -Вона?
За вечерею того вечора.
-Що ти сказала? -Я казала маячню про Кейлу?
Її слова про мене.
Ти їй сказала, що не хочеш мене знати.
Це прикол? Для мене це новина. Я не казала такого.
Вона меле дурниці. Не було такого ніколи.
Переказала купу гидоти, яку вона говорила про мене…
-Чесно… -А тоді я сказала дещо про тебе.
Нащо мені брехати? Я кажу правду.
Ти про той випадок, коли ти отримала об'єкт,
нібито переспавши з кимось?
-Так. -Що?
Ти заявила, що я сказала,
буцімто вона отримала об'єкти через ліжко?
Ні!
Дівчино. Твої брехні…
Я не брешу.
-Поговори з Кейлою віч-на-віч. -Нам варто поговорити.
Так, бо це болюча для нас тема.
Поговорімо.
По краплі
уся гидота, яку ти казала про інших,
перетворилася на снігову лавину.
Я відчувала, як зростав негатив.
Тож я звернулася до Джейсона зі словами: «Або ти з цим розбираєшся, або я.
Повір, ти не захочеш, щоб розбиралася я».
А Джейсон відповів: «Ні, я розберуся».
Я така: «Добре».
Ось як усе було.
Не знаю, що сказав Джейсон, як він це зробив,
але, схоже, тобі не сподобалося почуте,
та…
Я відчула себе використаною й дещо ображеною.
Нащо мені тебе використовувати?
Я самотня мама, маю свої справи.
Мені не треба нікого використовувати. У мене є свої проблеми.
-Чому ти мені не дзвонила? -Бо я була така розлючена.
Ти обізвала мене клятою сучкою.
Мені байдуже, наскільки ми не згодні чи злі одна на одну.
Я ніколи не обзиватиму тебе такими словами.
Так, вибач. Я була п'яна й прошу пробачення.
Я не мала називати тебе сучкою.
Я не хочу, щоб це повторилося.
І я не хочу, щоб це повторилося.
Добре.
Ага. Я не можу.
У НАСТУПНОМУ ЕПІЗОДІ
Чорт.
Боже мій!
Я отримала перший об'єкт, а тому заслуговую бути тут.
Колись і в мене буде такий дім.
За нові звершення.
Ось що продасть цей будинок.
-Не хвилюйся. Я підстрахую. -Так. Дякую.
Я хочу всім показати рівень своєї гри,
щоб зі мною не жартували.
Готовий? Один, два, три.
Господи!
Боже мій.
Ти граєшся з вогнем. Тобі кінець. З мене досить.
Найгаласливіші люди — найслабші.
Обережно. Не здивуюся, якщо вона обманює.
Прибери її.
Особливість цих ролей у тому…
Вони міняються.
Вона намагалася поцілувати мене.
Вона втратила гідність.
Вона каже, що ніхто не повинен знати.
Брудна маленька таємниця. Вибач.
Має місце.
-Ти зваблюєш чоловіків. -А ви кляті агресори.
Погано, лажово. Та годі вже.
-Було напружено. Так. -Ага.
Стули пельку.
-Вона гадюка. -Усі знають цих гадюк.
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна