EN NETFLIX-SERIE
Hei, kjære.
-Hei. -Elsker grønnfargen.
Takk.
Hvordan går det i dag?
-Det er travelt. -Ja vel?
-Bra eller dårlig? -Bra.
-Ja. Jeg har mye å gjøre.
Er det det nye…?
Oppdraget i Summit Drive.
Men det er fint å få et til 4,5.
Det er stort.
-God ettermiddag. -Hvordan går det?
Jeg tar en fersk myntete…
-Flott. …og quesadillaen.
Nam!
Jeg tar en rosé og burratasalaten deres.
Jeg må være skarp i kveld. -Hva sier du? "B-shop? "Biskop"?
-Hva mener du? -"B-shop", hva er det?
-Jeg må være skarp. -Skarp. Beklager.
Det skjer alltid. Ingen skjønner hva jeg sier.
-Jeg må være… -Skarp, ja.
-…på topp. -Ok. Absolutt.
En liten rosé skader ikke, men…
Nei, for hvis jeg tar én rosé, vil jeg ha en til.
-La oss ta én til. -"Vi tar en flaske."
-Jeg er fortsatt så ny at jeg vil… -Ja, selvsagt.
Men det er flott. Du høres ut som…
-Ja. …om du har jobbet og lært.
Jeg lærer. Jeg går fortsatt i lære.
Egoet mitt er lite. Jeg tror ikke at jeg får alle oppdragene. Ikke sant?
-Så da denne muligheten kom… -Greit, damer.
-Jeg er så spent. -Takk.
Si ifra om dere vil ha noe mer.
Jeg setter pris på det. Å få dette oppdraget betyr alt for meg,
for det er litt mer press.
Jeg var assistent for en toppmegler i mitt forrige byrå.
Nettopp.
Da jeg fortalte ham at jeg skulle slutte, sa han:
Du klarer deg så vidt her. Hvordan skal du klare deg der?
Hvis jeg ikke føler at jeg vokser i jobben,
er det som om han hadde rett.
-Du klarer det. -Jeg kan klare det.
Men man vet aldri.
Nye meglere i bransjen tror at de fikser det,
men så feiler de første året.
Ikke tvil på deg selv.
-Vel, jeg… -Du fikser det.
Du er god.
Det er ikke bare det, men det føles som om jeg står på hele tiden.
Jeg har ingen pauser. Noensinne.
-Det samme med meg. Jeg jobber sånn. -Polly, jeg har ingen.
Jeg kommer hjem
og er med sønnen min, og det er bare meg og ham.
-Jeg jobber hele tiden. -Jeg også.
Jeg er helt alene.
Hvorfor tror du jeg alltid er ute
med forskjellige venner? Vil du snakke om å være alene?
-Ja. -Jeg er alene, så…
At Polly sammenligner sin situasjon…
Du kan ikke sammenligne å jobbe dag og natt,
ha sønnen min med skole og idrett og sjonglere alt…
Våre situasjoner er så forskjellige.
Hun skjønner det ikke.
Jeg vet det er overveldende, men prøv ikke å tenke så mye.
Jeg prøver å støtte Kayla.
Livet hennes er overveldene nå,
men jeg er også helt ny som megler, og hun har en oppdrag til 4,5 millioner.
Det er hennes problem.
Jeg skulle gjerne hatt det sånn.
Se her.
Ikke vær redde, damer.
Takk.
Men likevel ser hun det negative i det.
Det er virkelig ikke så ille.
Derfor måtte jeg ha et glass vin til.
-Hei. Så fin du er. -Hei. Takk.
Flott lunsjsted.
Ja. Det er en fin dag med mye sol.
Solen titter frem for oss.
Takk.
-Ingen årsak. -Takk.
-Dette er til damene. -Jeg elsker vann.
Jeg var vannsommelier i et tidligere liv.
Takk.
Jeg har en vannmaskin hjemme
som er alkalisk og tilfører oksygen og mikrogrupper.
Jeg vet ikke hva det betyr. Den holder visstnok molekylene små.
-Ja. -Så du ikke blir oppblåst.
Hva koster en sånn?
-Rundt seks tusen. -Jøss. Interessant.
Folk bruker 6 000 på en håndveske. Kan ikke jeg bruke det på en vannmaskin?
Og du sparer penger på flaskevann.
Nydelig.
-Vær så god. -Tusen takk.
-Det er et kunstverk. -Vi har ikke snakket om det på stranden.
Fortell meg alt.
Jeg skulle ønske du var der. Det var ubehagelig.
-Brandi og jeg snakket om deg. -Brandi?
Da navnet ditt ble nevnt, sa Polly:
"Jeg hater Jarvis."
-Og jeg… -God etterligning.
"Jeg hater henne."
Å hate noen krever…
-Det er Polly. -Man hater ikke folk.
Nei, jeg har kun vært grei med henne.
Du har aldri gjort noe.
Jeg har gitt henne komplimenter for noen antrekk, men ikke alle.
Det er trist, men det er hennes problem, ikke mitt.
Jeg tenker på millionoppdragene mine.
Det er greit at noen ikke liker meg, eller at de hater meg.
Jeg har mitt eget liv.
Enkelte har ikke god smak.
Herregud, hør på dette. Jeg ble sjokkert.
Jeg så at Alex Hall ble veldig sint på Gio, og…
Jeg sier det rett ut. Hun var full.
Hun var sjaskete og snublet og snøvlet.
Det gjorde meg ukomfortabel. Alex Hall er forbannet på Gio.
-Jeg liker Gio. -Jeg også.
Jeg følte at han ble mobbet.
Han er på vårt nivå, så vi kommer overens. Og jeg tror det er en trend.
De mobber Gio som om de mobber oss på en måte,
og de snakker om oss fordi vi er på samme nivå.
De svømmer i barnebassenget, mens vi svømmer i havet.
KAYLA OG HALLS OPPDRAG
-Jøss. -Vil du holde deg i gelenderet?
Bruk gelenderet.
-Hva synes du? -Det er en vakker utsikt.
Den er flott.
Ok. Fem soverom. Kjøperen blir en familie.
Vi må style det perfekt for å få 4,5 millioner.
-Tror du det? Ok. -Ja.
Det er spennende å ha Alex Hall her med meg, høre på
hvordan hun snakker, hva hun spør om.
Jeg sitter her som en svamp og suger inn alt.
Dette er Kayla.
-Hei. Hyggelig. -Jeg er Avery.
Kom inn.
Her er huset. Salgsargumentet er vannet, utsikten.
Kayla er sikkert enig i at noen av møblene må fjernes.
Hva vil du gjøre med sofaen? Den er ganske stygg.
Jeg synes vi skal jobbe rundt den.
Jeg går for løsninger. Vi legger hvite puter i den.
Hva med dette bordet? Det tar stor plass.
-Det er digert. -Men rommet er stort.
Da føles det enda større med små møbler.
Jeg er ikke så bekymret.
La oss se på stuen med kjøkkenet.
Jeg vil det skal se ut som et familiehjem.
Jeg vil ha en sofa, et teppe, noe i hjørnet.
Moderne strandstil.
Moderne strandstil, men for en familie.
Vi kan gjenbruke noen av huseierens møbler og bruke trebenkene.
Legg puter i dem. De barkrakkene liker jeg ikke.
Vi må rydde opp der, ta ut alt, sette frem…
Sette inn servise. Sort servise.
-Hva synes du om sort? -Sort gir kontrast.
Kanskje vi kan bruke de glassene?
Nei, de er fryktelige.
Så er det møblene her ute.
Jeg tror det ville vært fint å ha en utendørs spisestue.
Jeg vet ikke.
Et lite barspisebord.
Vi må se hva vi har av utemøbler på lager.
Vi skal ikke ha et barbord.
-Vi vil ikke blokkere utsikten. -Nei.
-Bare noe man kan sitte ved og spise. -Jeg skal tenke på det.
-Ja. Vi må ha noen planter. -Eller lyslenker eller noe sånt, noe pent.
Ikke fra toppen, kanskje bare rundt terrassen.
Kanskje en plante her. Ikke der borte.
Det var det jeg sa.
De er gode på slikt.
-Denne, da. -Høres bra ut.
-Kan vi fjerne det? -Ja.
-Takk. -Bare hyggelig.
-Ha det bra. -Dere også.
-Hyggelig, Kayla. -Det samme.
-Ha det. -Ha det.
-Det er dette som skal selge huset. -Ja.
Vi må legge vekt på de fem soverommene, familiestemning.
Jeg sjekket statistikken. Det er syv hus med fem soverom
til under 7 millioner i Laguna Beach.
Vi må markedsføre at vi er på 4,5 millioner til det segmentet.
-Ja. -Flere barn, noen som trenger fem soverom.
Jeg har et øye for stil. Bakgrunnen min er interiørdesign.
Jeg har solgt mange slike hus. Det går automatisk.
Ikke noe problem.
Som du vet, er dette viktig for meg. Det er mitt første salgsoppdrag,
og det skal bevise for Jason at jeg fortjener å være her.
Jeg har ikke sagt det til noen,
men jeg står fortsatt i bar og jobber kvelder og helger.
-Ja. -Står du i bar på kveldene?
-Ja. -Hvor lenge har du gjort det?
Nesten ti år. Jeg har alltid hatt to, tre jobber.
Jøss.
Jeg vil heller se på film med sønnen min enn å måtte jobbe hele dagen, dra hjem,
spise fort, skifte klær og si "ha det, vennen".
Og være hjemme klokken fire om morgen. Jeg er lei av det.
Jeg kan ikke tro at Kayla har to jobber.
Det er mye. Og i denne karrieren, eiendomsmegling, må man virkelig fokusere,
ellers kommer man aldri til topps.
Hun burde ta sjansen, si opp jobben, fokusere på eiendom.
Jeg skjønner. Jeg er også alenemor og må ha mat på bordet.
Som mødre får vi det til å se lett ut, og vi er stolte,
men det er ikke lett.
Det var morsomt, for jeg spiste lunsj med Polly i går,
og hun sa: "Hva skjer?" Og det var mye som skjedde.
Da jeg prøvde å forklare henne det,
sa hun: "Du er ok. Det går bra. Jeg har også hatt flere jobber."
-Har hun vært i den situasjonen? -Jeg tenkte: "Du skjønner det ikke.
Du har ingen anelse."
Alt er relativt. For henne…
Det er det hun vet. Jeg setter pris på henne, men hun forstår ikke.
-Nettopp. -Folk skjønner det ikke.
Nei. Jeg snakker heller ikke med noen om det, så det er bare…
Ikke gråt.
-Ikke gråt. -Jeg hadde…
Det går bra.
De siste par dagene har alt truffet meg samtidig.
Problemet er at jeg ikke føler at jeg gjør nok.
Jeg er aldri fornøyd med det jeg gjør.
Jeg kunne vært en bedre mor, en bedre megler.
Ja. Du er ikke alene. For meg er det skyldfølelse.
Vi må finne ut av det,
kvinne oss opp og gjøre så godt vi kan. Ellers vil du ikke lykkes.
Du må takle det denne bransjen innebærer,
for det blir bare vanskeligere.
-Ja. -Vi fikk oppdraget.
Vi markedsfører det som faen, selger det og får en sjekk på 50 000 dollar hver.
Vi går i baren og bestiller en shot, og så sier du opp.
-Ha det, kjerringer. -Ja.
-Hva sier du? Ja? -Det høres bra ut.
-Ikke vær redd. Jeg har deg. -Takk.
LISA AUSTINS KONE
Hun er livredd for vannet. Hun fikk panikk da det berørte føttene hennes.
Vi flyttet til OC da Jason ansatte meg.
Det er flott. Jeg liker å ta med barna på stranden, ha det gøy med familien.
Min store drøm er å eie et hus nær vannet.
Det er et stort mål, men jeg tror jeg er i riktig byrå for å få det til.
Hun dyppet ostepopen i sanden.
Litt ekstra knas.
Kanskje vi kan be besteforeldrene om å komme én dag i måneden
så vi kan gå på date.
Og når du skal ut på jobbarrangementer, kan du ta meg med.
Ta deg med?
Som bursdagsfesten og på stranddagen.
Jeg forstår. Men det var en kontorgreie.
Og vi må koordinere.
Alt skjer i siste øyeblikk, og vi må skaffe barnevakt, og…
Men jeg er enig. Jeg ville ha deg der. Ingen hadde med seg partnere.
Det var bare oss.
-Ingen ville brydd seg om jeg var der. -Nei. Men det er bare kontorgreier.
Nei, men du…
-Ikke kast sand. -…feiret bursdagen din ute.
Det var for travelt å gjøre noe på bursdagen din,
og så drar du ut på stranden hele dagen uten meg.
Jeg forstår.
Jeg ringte klokken fire om morgenen og ba deg om å pelle deg hjem.
Jeg kom ikke hjem klokken fire.
-Det gjorde jeg ikke. -Ok, klokken tre?
Jeg husker ikke.
Noen ganger blir jeg bare tent og drikker litt for mye.
Og du gjør det samme. Når du har vært innestengt en stund
og må slippe deg løs og nullstille deg, ruser du deg også av og til.
Ja. Når jeg går ut, er jeg den siste som gir meg.
-Som deg. Derfor er vi sammen. -Det er ok.
Det er mye press med å jobbe i et nytt byrå og skape seg et navn.
Jeg skjønner det.
Jeg vil jobbe mye, bli en del av teamet og vise at jeg duger.
Det tar tid, og du må jobbe hardt i begynnelsen,
men når jeg har skapt meg et navn,
blir det mye lettere.
Jeg vil at du skal lykkes, være venner med alle,
men vi må være likeverdige.
Jeg vil bare føle meg likeverdig og ikke føle meg
som en barnepike, at jeg har husarrest og ikke kan dra noen steder.
Når jeg begynner å gjøre det bra, tror jeg at livskvaliteten vår blir bedre.
Vi må ofre litt.
Kommunikasjon er nøkkelen, og så lenge vi kan kommunisere…
Ikke tvil. Tillit. Gi meg et kyss.
-Vil du ha litt? -Nei.
Hvor jeg er om fem år?
Jeg eier drømmehuset, barna mine går på privatskole,
vi har en barnepike så kona og jeg kan ha det gøy.
Jeg vil forsørge familien min, ta vare på dem.
Jeg vil bare gjøre dem stolte. Familien er alt.
Det gjør meg emosjonell.
ALEXANDRA ROSES POTENSIELLE OPPDRAG
Kom igjen.
Hei, hvordan går det?
Dere kjenner Jarvis.
-Ja. Så godt å se deg. -God ettermiddag.
Vince, Mirna og jeg har vært venner i to år.
Vi skal til Tulum i neste uke.
-Neste uke. -Sammen.
-Det blir gøy. -Ja.
Vince og jeg har kjent hverandre lenge. Jeg møtte ham via kjæresten hans.
Vi har kjent hverandre i et par år.
Jeg har vært hos dem mange ganger. De holder mange fester.
Huset lyser om kvelden.
Det er det mest sexy huset jeg har vært i.
Vi vet at dere er urolige for å legge huset ut på markedet,
men vi har en megler i O-gruppen,
en av byråets toppmeglere,
og Gio sa at han kanskje har noen som vil kjøpe huset.
Vi tenkte det var lurt å vise ham det.
-Naturligvis. -Bra.
Ok.
Gio er en flott megler i O-gruppen. Jeg gleder meg til å vise ham huset.
Flott.
-Du kjenner huset. -Ja.
Dette er fantastisk. Jøss.
-Jeg er Gio fra O-gruppen. -Vincent.
Er dette hjemmet deres?
-Ja. -Jøss.
Jeg har kjent Vince og Mirna i et par år.
Jeg har vært på fest her, men vet ikke alt.
Nei. Jøss, det tar pusten fra deg.
4 SOVEROM - 7 BAD - 579 M2 LAGUNA BEACH
IKKE AVGJORT - PRIS
IKKE AVGJORT - PROVISJON
-Har dere bodd her lenge? -I ett år.
Det er en ombygging av det opprinnelige huset fra 1992.
Vi rev det ned til rammeverket, endret alt og flyttet inn.
Vi liker å bo her, men hvis prisen er riktig…
Hvilken pris er riktig for deg? Jeg er nysgjerrig.
Jeg mener at dette huset er verdt 19 000 dollar/m2.
-Hvor mange kvadratmeter er det? -Omtrent 650.
Jeg gleder meg til å se det, og jeg har kanskje en kjøper, så ja.
-Ja. -Jeg viser deg rundt.
-Takk. -Kom igjen.
Se på denne fantastiske utsikten.
-Jøss. Ikke sant? -Nydelig.
Newport har hjertet mitt, men du får ikke en sånn utsikt der.
Nei, og du kan se Montage hotell.
Rose, du har festet her.
En gang satt jeg ved bålpannen, drakk og koste meg,
lente meg bakover og brant av meg håret bak.
-Dæven. -Ja. Sånt skjer.
-Jeg tror jeg var her den kvelden. -Ja.
-Jeg fikk en espresso martini i fanget. -Hvorfor ble ikke jeg invitert?
Jeg kommer ikke over skyvedøren. Perfekt for gjester.
-Jeg blir aldri lei av dette. -Jøss.
Hovedsoverommet opptar hele denne etasjen.
Problemet er at jeg ikke ville stått opp.
Ikke jeg heller. Jeg ville ligget hele dagen.
Gio, se på badet. Er det ikke fantastisk?
-Jøss. -Utsikten fra badekaret er forbløffende.
Kan dere se for dere markedsføringen?
Jeg visste at Rose og Jarvis hadde god smak, men dette er imponerende.
Endelig er det noen andre meglere som jobber nesten på mitt nivå.
Kom hit.
Vil du være min assistent i dag?
Ok, jeg er ferdig. Jeg vil ikke jobbe mer.
-Happy hour, noen? -Jeg er med.
Jeg gjør klar baren.
-Gjør dere ferdige. -Denne baren var en dårlig idé.
Jeg drikker ikke engang, men jeg synes den var en fantastisk idé.
Du vet at Polly skal drikke mye når hun kommer på jobb i en Uber.
Jeg skal sende denne e-posten, så kommer jeg.
-Ferdig! -Det er den offisielle lyden.
Der er lyden. Avslutt.
Skål, folkens!
For en entusiasme, Polly.
-Entusiasme er mellomnavnet mitt. -Ja.
-Hvem vil spille biljard? -Austin.
-Jeg er med. -Austin gjør den vinkelgreia.
Hei, kjære.
-Hva skjer? -Hei.
-Gir du meg en? Jeg har noe å feire. -Vi må feire!
-Si det. -Ja, si det.
Jeg har nettopp avsluttet salget av eiendommen i Pacific Vista.
-Ja, Alex! -Takk.
Takk, Jason.
-Det gikk fort. Tok det én uke? -Det gikk fort.
-Tolv dager. -Nettopp.
Kaylas kunde sviktet, men jeg solgte den.
Til noen andre.
-Ring med klokken. -Jeg ringer.
Ring med klokken!
Er dere klare? Ok.
-Sånn ringer man med klokken. -Hvor mye ble det?
Salgsprisen var 3,2, men jeg doblet til seks prosent.
Bra.
Alex spanderer happy hour.
Det er surrealistisk når salget blir endelig.
Du sitter som på nåler, oppdaterer e-posten
og venter på bekreftelsen.
Dette er min hittil største provisjon. Den kan endre livet mitt.
Det Alex gjorde i dag, avsluttet et så stort salg,
er grunnen til at jeg ansatte dere.
Alex er et forbilde.
Hall fikk dobbel provisjon.
Ta den magien med hit, og la oss gjøre det samme.
Takk.
-Jeg vil bare si godt gjort, damer. -Takk.
Vi er de eneste meglerne som får store oppdrag.
Ja, apropos det,
jeg var på kontoret og hørte Kayla snakke med selgeren i Summit.
Hun samarbeidet med Alex Hall.
I Laguna?
-Ja, i Laguna. -Ok.
Kayla slet med å svare på et spørsmål
og begynte å stamme til selgeren.
Og så blir prisen 4,5. Ikke sant?
Var de på høyttaler?
Ja, jeg sto rett bak henne, og Hall sto over henne…
Hva sier jeg?
…og tok telefonen…
-Doug? Det er Alex. -Ja.
-…fra henne. -Hva?
Tok telefonen og tok over samtalen.
Bra av Kayla å holde ut med Alex Hall så lenge.
-Jeg vil ikke jobbe med henne. -Vil du?
Nei, ikke med mindre jeg er ekstremt desperat.
Skål for deg og din første ringing.
Det føltes bedre enn jeg forventet. Det gir meg styrke.
-Ja. Og den ringer høyt som faen. -Ja, men det føles bra.
Jeg tar dette nye oppdraget med Kayla. Jeg sa det, ikke sant?
-Du sa det på klubben. -Ja.
Akkurat. Hun ble emosjonell og gråt.
Hun gråt, ja. Vi fikk nettopp et 4,5 millioners…
Du må være glad.
Ja, vi spiste lunsj, og hun ble litt overveldet og gråt.
Hun brukte hele ettermiddagen
på å klage over at hun har et oppdrag til 4,5 millioner…
-Ja. -…at hun er alene og drar hjem til sønnen,
til den eneste megleren i byrået som ikke har fått et oppdrag selv.
Jeg er singel og 35, eldre enn henne, og jeg har ingen barn.
-Jeg har en jævla hund. -Kjenn ditt publikum.
Jeg skulle ikke drikke, men så skjønte jeg…
Det er energien. Den endrer seg.
-Du absorberer… -Etter to…
Hun sa: "Jeg trenger en drink nå."
Ja, sa jeg. Da hun bestilte den andre,
visste jeg at det ble nok en jævla dag med Kaylas sutring.
Det var bare henne og meg. Jeg tenkte at jeg trengte en drink.
-Si ifra hvis du trenger hjelp. -Kanskje.
Du klarer dette.
Jeg slites fordi jeg vil være der for henne og hjelpe henne,
men samtidig er det energien.
Hvis vi fortsetter med den sutringen, vil det tappe meg for fort.
-Jeg orker ikke negativ energi. -Ikke jeg heller.
Hun har mye å finne ut av.
Nå har jeg et oppdrag med henne, men jeg kjenner henne ikke godt nok.
-Til å vite hvordan hun jobber. -Sånne folk gjør meg nervøs.
Når går forskuddet ut?
-Dere har ikke fått det. -Nei, vi har ikke det.
La oss ta en drink på Javier's.
Kom igjen, jenter.
Vi drikker oss full… ere.
Jeg vet ikke.
-Det er mitt navn nå. -Ja.
På det jævla skiltet.
Tekst: Linda Hansen