СЕРІАЛ NETFLIX
ГАВАНЬ «ЛІДО»
ФЕРМА МАЛІБУ
Привіт, люба.
-Привіт. -Обожнюю зелений.
Дякую.
Як твій ранок?
-Купа справ. -Справді?
-Добрих чи поганих? -Добрих.
-Добрих. Так, я…
Просто… Чимало всього навалилося.
Це через новий…
Об'єкт на шосе Самміт, так.
Але дім за 4,5 — це хороший куш.
Серйозний.
-Добрий день. Як ви? -Вітаю!
Я хочу чай зі свіжою м'ятою…
-Чудово. -І кесаділью.
Смакота.
А я буду рожеве вино,
а потім візьмуся за ваш салат із бурратою.
Я маю бути пильною.
Ясно. Що ти сказала? «Бути спільною»?
-Ти про що? -«Бути спільною» — як це?
Я маю бути пильною.
-Я маю бути пильною. -А, «пильною». Вибач.
Це постійно трапляється. Ніхто мене не розуміє.
-Я маю бути… -Пильною. Ясно.
-Я мала б знати. -Ясно. Авжеж.
Один келих рожевого вина не зашкодить, та…
Ні, та я випиваю один і така: «Як добре. Замовлю ще один».
-Замовлю ще й… Так. -«Візьму пляшку».
Я ще досі новачок і хочу бути, розумієш…
Так, авжеж.
Але це чудово. Адже ти, знаєш…
-Ага. -Ти працюєш і навчаєшся.
Я розумію, що досі вчуся. Я ще учениця.
У мене не роздуте его. Ясно, що я не отримуватиму кожен об'єкт.
Розумієш?
-І коли з'явилася можливість… -Так, пані.
-Я в захваті. -Дякую.
Дайте знати, якщо вам треба ще щось.
Дякую. Отримати цей об'єкт — усе для мене,
бо я відчуваю деякий тиск.
Я була помічницею головного агента.
-В іншій компанії. -Ага.
І коли я повідомила його, що йду, він сказав мені:
«Ти тут ледь справляєшся. Гадаєш, там буде краще?»
І мені здається, що моя кар'єра не розвивається,
а отже він мав рацію.
-Ти зможеш. -Я знаю, що зможу.
Але ніколи не певна. Адже, як тобі відомо,
у цю сферу приходять новачки й думають, що зможуть,
але потім зазнають невдачі в перший рік роботи.
Не сумнівайся в собі.
-Ну, я… -Ти зможеш.
Ти молодець.
Справа не лише в цьому,
мені здається, я завжди пашу.
Я не роблю перерв. Ніколи.
Я так само. Теж так працюю.
Поллі, у мене нікого немає.
Розумієш? Я приходжу додому,
до сина, і там лише ми з ним.
-Я постійно працюю. -Це не новина.
Я теж сама. Самісінька.
Як гадаєш, чому я постійно тусуюся
з різними друзями? Хочеш поговорити про самотність?
-Ага. -Я самотня, тож…
Поллі порівнює свою ситуацію…
Вибач, не можна порівнювати те, як я працюю вдень і вночі,
як воджу сина в школу й у секції, як балансую між цим усім…
У нас дуже різні ситуації.
Вона не розуміє. Їй це невтямки.
Знаю, це важко, але спробуй не зациклюватися на цьому.
Я намагаюся підтримати Кейлу,
на яку зараз звалилася купа всього,
але я теж агентка-новачок,
а в неї об'єкт у 4,5 млн доларів.
Це її проблема.
Я б залюбки помінялася з нею місцями.
Гляньте на це.
Не хвилюйтеся, пані.
Щиро дякую.
Але вона досі бачить у цьому негатив.
Та все не так уже й погано.
Тому я і мусила замовити келих вина.
ШОСЕ
АЛЕКСАНДРА РОУЗ
«ПІВОСТРІВ» ЛАУНЖ-БАР
-Привіт. Маєш чудовий вигляд. -Привіт. Дякую.
Чудове місце.
Знаю. Гарний день, так сонячно.
Воно світить для нас.
Дякую.
-Звісно. -Дякую.
-Це для дівчат. -Я люблю воду.
В іншому житті я була водним сомельє. Дякую.
Удома в мене є машина,
що насичує воду лугами, киснем і перетворює молекули на мікрокластери.
Я навіть не знаю, що це означає. Мабуть, те, що молекули зменшуються.
-Ага. -Щоб не роздувало, коли п'єш воду.
І скільки вона коштує?
-Десь шість штук. -Овва. Цікаво.
Хтось стільки дає за сумку.
То чого я не можу витратити 6000 на машину для води?
І заощаджуєш на пляшках із водою. Інвестиція.
Як гарно.
-Тримайте. -Щиро вам дякую.
Це мистецтво.
Я ж не розповіла про те, що було на пляжі.
Розкажи мені все.
Шкода, що ти не прийшла. Бо мені було незручно.
-Я і Бренді говорили про тебе. -Ти з Бренді?
Коли проскочило твоє ім'я, Поллі видала:
«Я ненавиджу Джарвіс. Ненавиджу її».
-Це було… -Гарна пародія.
«Ненавиджу її». Типу…
Вибач, але щоб ненавидіти когось…
-Це ж Поллі. -Так просто не ненавидять.
Ні, я була ввічлива з нею.
-Ти нічого не зробила. -Робила компліменти.
Щодо деяких її вбрань. Не всіх.
Шкода, що так, але це не моя проблема, а її.
Мене цікавлять багатомільйонні об'єкти. І байдуже, що мене не люблять
чи ненавидять.
У мене є власне життя.
Дехто має поганий смак.
Боже, послухай це.
Я приголомшена.
Я помітила, що Алекс Голл засмутилася через Джио, і…
І, чесно кажучи, вона була п'яна.
Незграбна,
спотикалася, говорила нерозбірливо.
Мені було незручно. Алекс Голл чомусь визвірилася на Джио.
Та він класний.
-Згодна. -З нього ніби знущалися.
Він на нашому рівні, тому ми й ладнаємо.
Це вже якась тенденція.
Вони знущаються з Джио так само, як знущаються з нас,
і говорять про нас, бо ми всі на одному рівні.
Вони плавають у дитячому басейні, а ми виходимо у відкритий океан.
ОБ'ЄКТ КЕЙЛИ Й АЛЕКС ГОЛЛ
АЛЕКС ГОЛЛ
КЕЙЛА
-Боже. -Може, триматимешся за бильце?
Тримайся за бильце.
Що скажеш?
Чудовий краєвид.
Він чудовий.
Гаразд, чудово.
Гаразд. Отже, п'ять спалень.
Це будинок для родини.
Якщо ми продаємо за 4,5 млн, потрібен стейджинг.
-Думаєш? Добре. -Так.
Дуже круто, що тут зі мною Алекс Голл,
послухаю, як вона говорить, які питання ставить.
Я буду губкою, яка все всмоктуватиме.
Це Кейла.
-Привіт. Рада знайомству. -Я Ейвері.
Проходьте.
Це наш будинок.
Його переваги — вода, краєвиди.
Гадаю, Кейла погодиться, як і ми всі, що тут є нюанси, які треба переробити.
Що робитимемо з диваном? Він якийсь незугарний.
Я вважаю, його треба обіграти.
Я пропоную додати на нього подушок.
А як щодо столу? Він займає чимало місця.
-Він величезний. -Але й кімната велика.
Але з меншими меблями простір буде більший.
Мене він не надто хвилює.
Гляньмо на вітальню й кухню.
Я хочу, щоб здавалося, ніби тут живе родина.
Потрібен диван, килим, може, щось у тому куті.
У сучасному стилі.
Прибережному, сучасному, але сімейному.
Можна дещо змінити меблі власника й поставити дерев'яні лавки.
І додати для затишку подушок.
Барні стільці — жахливі.
Ще тут треба поприбирати, дістати речі, поставити тарілки…
Поставити тарілки. Думаю, чорні.
Що скажете про чорні?
Чорний додасть контрасту.
І лишити деякі з цих келихів?
Ні, вони дуже погані.
Ще тут є меблі.
Гадаю, було б непогано облаштувати обідню зону на свіжому повітрі.
Не знаю.
Поставити невеличкий високий стіл.
Треба подивитися, що в нас є.
Жодних високих столів.
-Не треба закривати краєвид. -Не треба.
Щось таке, щоб можна було сісти й поїсти.
Так, тут треба подумати.
Так. Треба обов'язково додати рослин.
Або якусь гірлянду, щось таке гарне.
Не зверху, а по периметру тераси.
І, може, поставити сюди рослину. Не туди.
Як я і казала.
Вони знають своє діло.
-Тоді це. -Звучить добре.
-Заміните це? Супер. -Звісно.
-Дякую. -Без проблем.
-Гарного дня. -І вам.
-Рада знайомству, Кейло. -Навзаєм.
-Бувайте. -Бувайте.
-Ось що продасть цей будинок. -Так.
Треба наголосити на п'яти спальнях, сімейній атмосфері.
Я з'ясувала, що в Лагуна-Біч є сім будинків із п'ятьма спальнями
вартістю до 7 мільйонів.
Наш коштує 4,5 мільйона, і треба цілитися на цю демографічну групу.
-Так. -Кілька дітей.
Ті, хто потребує п'ять спалень.
Я знаюся на стилі. Я була дизайнером інтер'єру.
Продала стільки таких домів, що зроблю це вві сні.
Це буде нескладно.
Це для мене
дуже важливо, адже це не тільки мій перший об'єкт,
а й можливість довести Джейсону, що я гідна тут бути.
А ще я нікому не казала, навіть тобі,
що досі працюю барменкою у вихідні й ночами.
-Так. -Працюєш вночі барменкою?
-Так. -І давно ти це робиш?
Уже близько десяти років, але в мене завжди було дві-три роботи.
Боже.
Я хочу валятися в ліжку й дивитися фільми із сином,
а не працювати весь день, приходити додому,
швиденько їсти, перевдягатися й прощатися з малим.
Розумієш? Тоді повертатися о 4-й ранку. Я втомилася від цього.
Не можу повірити, що Кейла працює на двох роботах.
Це багато, і я думаю, що у сфері нерухомості
треба зосередитися,
бо інакше ніколи не досягнеш вершини.
Вона має піти з другої роботи й зосередитися на нерухомості.
Я розумію. Я теж самотня мама та годувальниця своєї родини.
І ми, мами, удаємо, що це легко, ми пишаємося собою,
але це нелегко.
Знаю. Смішно, бо вчора я обідала з Поллі,
і вона така: «Що відбувається?» А на мене чимало всього звалилося.
А коли я намагалася пояснити це їй,
вона сказала: «Ти в нормі. Усе буде добре.
Я була на твоєму місці».
Вибач. Ти була на моєму місці?
І на задньому фоні крутилася думка: «Ти не розумієш».
Ну, типу: ти геть нічого не тямиш.
Думаю, якщо порівнювати з нею…
Тобто з її досвідом, це схоже на:
«Супер, ти не розумієш».
-Так. Авжеж. -Люди не зрозуміють.
-Так. -Знаю.
Здебільшого я ні з ким про не говорю, тож просто…
Не плач.
-Не плач. -У мене…
Усе добре.
Просто за останні кілька днів здається, що все звалилося на мене одразу.
І проблема в тому, що я думаю, ніби докладаю недостатньо зусиль.
Я завжди собою незадоволена.
Я б могла бути кращою матір'ю, кращою агенткою… Розумієш?
Так. І ти не одна така. Думаю, це відчуття провини.
З ним треба розібратися,
по-дорослому тримати хвіст пістолетом і старатися з усіх сил.
Бо інакше успіху не досягнеш.
У цьому бізнесі треба вміти справлятися з труднощами,
бо далі буде ще важче.
-Так. -Ми отримали об'єкт.
Ми виставимо це лайно на ринок, продамо, і кожна отримає чек на 50 000 $.
Я піду з тобою в бар, ми замовимо шот,
і ти звільнишся з роботи.
-Бувайте, сучки. -Так.
-Що скажеш? По руках? -Звучить класно.
-Не хвилюйся. Я поруч. -Так. Дякую.
ЛІСА ДРУЖИНА ОСТІНА
Вона боїться води.
Вона замочила ноги й запанікувала.
Ми переїхали в округ Оріндж після того, як мене найняв Джейсон.
Це класно. Обожнюю водити дітей на пляж, відпочивати з родиною.
Я мрію мати будинок біля води.
Це велика мета, але, думаю, у цьому офісі мені вдасться її досягти.
Вона занурила снек у пісок і з'їла.
І він ще більше хрустить.
Нехай бабуся й дідусь раз на місяць їх забиратимуть,
а ми ходитимемо на побачення.
А ще, коли ти ходиш на робочі тусовки, можеш брати із собою й мене.
Брати тебе?
Наприклад, на твій день народження в клубі чи на тусовку на пляжі.
Ясно. Та це офісні заходи, розумієш?
А ще все треба узгоджувати.
І це робиться в останню мить, а нам треба знайти няню та…
Але я згоден.
Я б хотів, щоб ти там була.
Просто ніхто не приводив своїх супутників,
розумієш? Були лише ми.
Їм би було байдуже на мене.
Я знаю. Але це офісні заходи.
Ні, просто ти…
Не кидайся піском, прошу.
…мав гулянку на іменини.
А ми майже не святкували, бо всі були зайняті,
потім ти провів увесь день на тому пляжі
без мене, розумієш?
Розумію.
О 4-й ранку я в ліжку дзвоню знову й знову, щоб ти чесав додому.
Я повернувся додому не о четвертій.
Це було не так.
Добре, о третій?
Я не пам'ятаю.
Гадаю, іноді я так захоплююся та випиваю зайвого.
Ти така сама. Коли ти постійно стримуєшся,
хочеться трохи розслабитися, перезавантажитися…
Іноді тебе теж заносить.
Це правда. Я туситиму до останнього.
-Як і ти. Ось чому ми разом. -Не засмучуйся.
Працюючи в цьому новому офісі, здобуваючи ім'я, я відчуваю великий тиск.
Я розумію. Цілком.
Я хочу пахати, стати частиною команди
і проявити себе,
а на це потрібен час, спершу треба попотіти.
Коли ж я здобуду собі ім'я,
стане значно легше.
Я хочу, щоб ти був дуже успішним, мав з усіма гарні стосунки,
просто ми маємо бути рівні.
Я хочу почуватися рівною тобі, а не бути
нянькою, не хочу відчувати, ніби застрягла вдома й не можу вийти.
Щойно моя кар'єра піде вгору,
то, думаю, якість нашого життя зростатиме в геометричній прогресії.
Треба чимось жертвувати.
Думаю, комунікація — це ключ, і якщо ми зможемо комунікувати…
Не сумнівайся.
Будь упевнена.
Дай цьомчик.
Люблю тебе.
-Хочеш? -Ні.
Як я себе бачу за 5 років?
Власником будинку моєї мрії, який водить дітей у приватну школу,
наймає няню, щоб мати змогу добре провести час із дружиною.
Я хочу забезпечити родину, подбати про неї.
Я хочу, щоб рідні пишалися мною.
Звісно, родина — це все.
Мене пробиває на емоції.
ПОТЕНЦІЙНИЙ ОБ'ЄКТ АЛЕКСАНДРИ РОУЗ
Ходімо.
Привіт, як справи?
Ви ж знаєте Джарвіс.
-Так. Рада тебе бачити. -Добрий день. Радий бачити.
Ми з Вінсом і Мірною дружимо десь два роки, так?
Ми збираємося в Тулум.
-Наступного тижня. -Разом.
-Буде весело. -Так.
Ми давно знайомі з Вінсом. Я зустріла його одночасно з його дівчиною.
Ми знайомі кілька років.
Я не раз була в їхньому домі.
Вони проводили багато класних вечірок.
Будинок сяє вночі.
Це один із найсексуальніших будинків.
Ми знаємо, що ви побоюєтеся виставляти дім на продаж
на ринок,
але в нашій компанії «О Ґруп» є агент,
один із найкращих в офісі,
Джио, який сказав, що має на оці потенційного покупця.
Ми подумали, що варто показати дім Джио.
-Звісно. -Добре.
Добре.
ДЖИО
Джио — крутий агент в «О Ґруп», і я дуже рада, що ми покажемо йому дім.
Буде чудово.
-І ти знаєш свою справу. -Так.
Це дивовижно. Ого.
-Я Джио з «О Ґруп» -Вінсент. Радий вітати.
Навзаєм. То це ваш будинок?
-Так. -Ого.
Я знаю Вінса й Мірну кілька років
і часто тусила в цьому будинку, але не володію всіма деталями.
Ні. Ого, у мене перехоплює подих.
4 ЛІЖКА, 7 ВАННИХ, 579 М2 ВУЛ. ФОНТАНА, ЛАГУНА-БІЧ
ЦІНА: УТОЧНЮЄТЬСЯ
-Скільки ви тут живете? -Десь рік.
Це була реконструкція наявного будинку, зведеного десь у 1992 році.
Ми розібрали його до профілів, усе замінили.
Ніби як освоїлися, звикли тут жити,
та якщо буде гарна ціна…
Яку ціну ви хочете поставити? Мені цікаво.
Гадаю, за квадратний метр законно просити 23 333 $.
-А скільки квадратних метрів? -Десь 600.
Не дочекаюся, щоб усе оглянути, і, можливо, я маю декого на оці.
-Звісно. -Я проведу екскурсію.
-Щиро дякую. Так. -Ходімо.
Глянь на цей вид. Хіба не краса?
-Боже мій. Ви це бачите? -Неймовірно.
Моє серце й душу забрав Ньюпорт, але там немає таких видів.
Ні, а ще звідси видно Montage.
Роуз, то ти тут тусила.
Якось я сиділа біля вогнища, випивала й гарно проводила час,
відкинула волосся назад, через що спалила його.
-Чорт. -Так. Буває.
-Здається, я теж була тоді тут. -Ага.
Ще розлила на коліна еспресо-мартіні.
Чого мене не запросили? Забули про мене.
Я не можу не помітити ці зсувні вікна. Це круто для вечірок.
Це ніколи не набридне.
Боже мій.
Увесь цей поверх займає головна спальня.
Я в такому домі не вставав би з ліжка.
Це точно. Я б увесь день валялася в ліжку.
Джио, глянь на цю ванну. Хіба це не приголомшливо?
Ой леле.
Краєвиди з ванної кімнати вражають.
Уявляєте, яку тут можна зробити рекламу?
Я знав, що в Роуз і Джарвіс чудовий смак, але я просто вражений цим об'єктом.
Нарешті з'явились інші агенти, які працюють десь на одному рівні зі мною.
Ходи сюди.
Будеш сьогодні моєю помічницею?
ТАЙЛЕР
Гаразд, я закінчила. Більше не можу працювати.
-Може, вип'ємо? -Я за.
Я підготую випивку.
-Народ, закінчуйте справи. -Бар був поганою ідеєю.
Хоч я не п'ю, та це чудова ідея.
Завжди ясно, що Поллі хоче напитися, коли приїжджає в офіс на «Убері».
Я надішлю листа, а потім приєднаюся до вас.
-Кінець робочого дня! -Офіційний сигнал.
Це сигнал, підходьте. Закругляйтеся.
За нас, люди!
Стільки ентузіазму, Поллі.
-«Ентузіазм» — моє середнє ім'я. -Так.
-У більярд? -Остін добре грає.
-Я за. -Остін завжди грає під кутом.
Привіт, любі.
-Як справи? -Привіт.
Наллєш і мені? Мені є…
-Є що відсвяткувати. -Святкуймо!
-Розкажи. -Так, скажи.
Що ж, я щойно провела угоду-ескроу по об'єкту на Пасифік-Віста.
-Супер, Алекс! -Дякую.
Дякую, Джейсоне.
-А ти швидко. Минув тиждень? -Це було швидко.
-Так, 12 днів. -Так.
Клієнт Кейли не зголосився, тож я продала будинок.
Іншій людині.
-Покалатай у дзвін. -Я покалатаю.
Покалатай у дзвін!
Готові? Гаразд.
Ось так треба калатати в дзвін.
Яка була ціна?
Ціна продажу була 3,2, та я отримала подвійні комісійні в 6%.
Молодець, добре.
Щаслива година для Алекс.
День закриття ескроу — сюрреалістична мить.
Ти сидиш на краю стільця, постійно оновлюючи пошту
і чекаючи на підтвердження.
На сьогодні це мої найбільші комісійні, і це буквально новий розділ мого життя.
Сьогоднішнє досягнення Алекс, яка закрила велику угоду, —
і є тим, для чого я побудував офіс і зібрав вас усіх.
Алекс подає приклад.
Те, як Алекс заробила подвійні комісійні…
Нехай поділиться магією, щоб ми теж могли подвоїти комісійні.
Дякую.
-Хочу сказати, що ви молодці, панянки. -Дякуємо.
Думаю, ми єдині агенти, які отримують великі об'єкти.
Так, до речі про це.
В офісі я чув, як Кейла розмовляла з продавцем із шосе Самміт.
Вона ще працює з Алекс Голл.
У Лагуні, так?
-Так, у Лагуні. -Гаразд.
І, знаєте, Кейла плутано відповідала на запитання
та незграбно вела розмову з продавцем.
А ціна має бути 4,5. Правильно?
Як ти це почув? На гучномовці?
На гучномовці, я сидів позаду неї,
А Голл стояла над нею…
Я не знаю, що сказати.
…потім забрала слухавку…
-Дагу. Це Алекс. -Слухаю.
-Просто в неї з рук. -Що?
Забрала телефон і перехопила розмову.
Слід віддати належне Кейлі — вона досі терпить Голл.
-Я не хочу з нею працювати. -А ти?
Ні, тільки якщо я буду геть у відчаї.
За тебе й перше калатання в дзвін.
Це було приємніше, ніж я думала. Це так надихає.
Так. І до біса гучно.
Знаю, але відчуття дуже класні.
Я веду новий об'єкт із Кейлою. Я ж казала, так?
-Ти казала в клубі. -Так.
Точно. Вона була дуже емоційною, плакала.
Вона плакала, так.
Ми отримали дім на 4,5 млн, і я така…
Ти маєш радіти.
Так, ми обідали, вона була трохи засмучена й плакала.
Вона весь обід
жалілася на свій об'єкт у 4,5 мільйона доларів…
-Знаю. -На те, що вона сама, удома є лише син.
Що вона єдиний агент в офісі, який ще не закрив першу угоду по об'єкту.
Я самотня у свої 35 років, старша за неї, і в мене немає дітей.
-У мене є грьобаний пес. -Знай, кому що казати.
Я не збиралася пити, а потім зрозуміла…
Що з тебе висмоктали енергію.
-Ти вбираєш… -Після двох вона…
Знітилася й захотіла випити.
Окей. Та коли вона замовила другий келих,
я зрозуміла, що це ще один день сопливих історій Кейли,
а там були лише ми з нею, і я така: «Мені треба випити».
-Тайлере, скажи, якщо потрібна допомога. -Може.
Ти зможеш.
Я розриваюся, бо хочу підтримати її, допомогти їй,
але водночас відчуваю, що це суцільний негатив.
Якщо продовжуватиметься оце: «Я така засмучена, зараз розплачуся»,
то я так довго не витримаю. Не хочу постійно відчувати негатив.
Так, я теж не хочу.
Їй треба багато з чим розібратися.
У мене з нею є об'єкт, і я недостатньо добре її знаю.
Щоб розуміти, як вона працює.
Тому я дуже нервую, коли маю справу з такою людиною.
А довго триває ескроу?
-Ви ще не на тому етапі. Чорт. -І близько не там.
Ходімо вип'ємо в «Хав'єр».
Закінчуйте, дівчата.
Нумо напиватися.
Так, не знаю.
Тепер там моє ім'я.
-Так. -Моє ім'я на клятій табличці.
Переклад субтитрів: Олександра Бурдейна