Downloaded from YTS.BZ
Official YIFY movies site: YTS.BZ
- Oh, stai, stai. - Ce?
Doar că nu eram total pregătită să-mi dau jos lenjeria încă,
dar e în regulă.
Ai un prezervativ?
Trebuie neapărat?
Păi, ai mai făcut sex cu altcineva
în ultimele săptămâni?
Săptămâni? Da, evident.
Păi, atunci, da, noi... trebuie să folosim.
Nu mi se mai scoală cu prezervativ.
Nu vrei să te fut?
Adică, nu fără prezervativ.
Bine.
Bi... ne.
Cum ai dormit?
- Nu întrerupe. - Ce?
Trebuie să termin căscatul ăsta,
și de fiecare dată când scoți un sunet, trebuie să o iau de la capăt.
Așa că doar, știi, nu te mișca și nu vorbi, bine?
Bine.
- E... e contagios. - Doar mă întrerupi.
Scuze.
- Te aud că o faci. - Nu o fac.
Bine, nu-mi pasă...
Da, ce, ce faci azi?
Lucrezi?
Nu, de fapt,
am învățat mult săptămâna asta,
așa că da, sunt... sunt liberă.
Tu ce faci?
Poate iau micul dejun cu băieții.
Tare.
Îi iubesc pe băieți. Bine, o să plec.
Aw, nu te dădeam afară.
Și ai fi putut să mai stai, gen, încă 15 minute?
Traducerea & adaptarea: SPTranslateTeam @ www.speedapp.io
Unde ești? O ia razna.
- Bună. - Tocmai ai plecat?
- Nu, sunt la cinci minute distanță. - Mănânci rahat.
N-ai fost niciodată la cinci minute distanță în toată viața ta.
Mă auzi? Dacă erai la cinci minute, erai deja sus.
Asta e la cinci minute. Tu faci 17, bine?
Îmi dai o energie de Blair Witch, Cloverfield în puii mei.
Trebuie să închid. E periculos pentru o femeie
să meargă în timp ce vorbește la telefon.
Nu e. E mai sigur cu mine, cu vocea mea, la telefon.
Mă auzi? Stai departe de ea!
La naiba! Oh, am uitat să-i iau ceva.
Ce i-ai luat? Putem... putem împărți?
Ce? Nu. I-am luat o brioșă.
Bună idee.
Adică, ai o mulțime de prieteni.
La mulți ani.
Eu, ăă, ți-am luat un tort de înghețată.
Un tort de înghețată?
Lucas, Lucas,
mi-a luat un tort de înghețată.
Asta e așa de... Mă cunoști atât de bine.
Chiar speram să fac pe mine în seara asta,
și acum, cu ajutorul tău, cred că în sfârșit pot s-o fac.
- Deci, mulțumesc. - Nu trebuie să-l mănânci.
Poate fi doar, gen, de formă.
Nu, eu... înțeleg.
E ca și cum, ce-i iei prietenei tale intolerantă la lactoză
care s-a luptat și cu o tulburare de alimentație toată viața?
Scuze.
Gen, cine sunt eu? Marie Antoinette?
Sunt destul de sigur că Marie Antoinette nu era o scorpie totală.
Evan tot nu a răspuns?
Ai văzut vreodată ceva mai umilitor
în toată viața ta?
Nu, pe bune, fii sinceră.
Păi, de fapt, ieri mi-am verificat aplicațiile de dating
să mă asigur că nu erau pe pauză
pentru că n-am avut nicio potrivire în trei luni.
Așa că, da.
Ei bine, el a fost de fapt în visul meu.
Gen, știu că e ceva ce spun oamenii
ca scuză să scrie cuiva, dar el chiar a fost.
Deci dacă e ceva, ar fi ciudat, gen, să nu-i spun.
Mai bine să regreți decât să te întrebi.
Păi, nu, că problema e că acum
nu pot să-l invit la petrecerea mea,
și el nu e nu e motivul
pentru care am decis să dau una în primul rând.
Jake a stat odată nouă luni fără să-mi scrie deloc,
și acum primesc o memă, gen o dată pe săptămână.
Da, tu și prietenul tău de futut sociopat
nu sunteți chiar, gen, un ideal.
Păi, doar, cam cred că e cel mai apropiat lucru
pe care-l poți obține de la o relație reală acum.
Nimeni n-ar trebui să știe că există atât de multe oportunități pentru ei.
El ar trebui să cunoască trei femei și apoi să mă aleagă pe mine.
Oh. Deci, scenariul tău ideal de întâlnire e gen,
Căsuța din prerie.
Da, sau gen viitorul îndepărtat unde toți ceilalți sunt morți.
Știi, în viitorul apocaliptic,
nu vor avea Matcha?
Probabil.
Vei supraviețui fără Matcha?
Nu, Ally, nu trebuie să faci asta.
Nu, nu, nu, nu, nu. Nu-l duce la gură.
Nu, nu, nu. Dă-mi-l mie. Omoară-mă pe mine în schimb.
- Oh, nu. - O să încasez glonțul pentru tine.
Am eu. Am pistolul!
Toată lumea înapoi în puii mei.
Bine?
Pistolul e acum... o pisică.
Mai vrem măcar să mergem la asta?
Petrecerea ta de ziua ta?
Nu e nimic acolo pentru mine.
O să fie distractiv. Și dacă nu,
sunt sigură că o să scoți o poveste grozavă din asta.
Conversațională sau de Instagram?
- Conversațională. - Pun pariu că dacă ne uităm în telefonul tău,
putem găsi pe altcineva cu care să te combini diseară.
Sau am putea face o activitate
care v-ar face să treceți testul Bechdel.
Știi, tipul ăla Cooper chiar mi-a apreciat poza ieri
după ce nu a interacționat cu profilul meu de, gen, un an.
Perfect.
Trebuie să țin un toast. Întotdeauna o fac.
Pentru Ally. Doar cu un an mai bătrână.
- Întotdeauna frumoasă. - Aww.
Pentru înțelepciunea infinită pe care ne-o împărtășești.
Fie că e vorba de beneficiile ingerării acidului hialuronic
sau meritele aplicării lui locale.
Ally! Prietena mea e la ușă. O poți ajuta să intre?
N-ar trebui să aibă probleme. Doar spune-le să-mi zică numele.
Bouncer-ul a zis că e capacitate maximă.
Capacitate maximă. Pun pariu că n-ai prevăzut asta.
- Ba da. - Atât de deștept să-mi spui să invit fiecare tip din mesajele mele.
- Am zis eu asta? - O știi. E foarte...
Mă duc la baie.
- Scuză-mă. - Scuze.
Îmi pa... Îmi pare rău.
Nu, nu. Îmi... Îmi pare atât de rău. Eu...
Doar stăteai acolo.
Îmi pare rău, am deschis ușa.
Deschiderea unei uși nu necesită scuze de asemenea, deci...
Da.
- Îmi pare atât de rău. Probabil... - Oh.
- ...vrei să folosești toaleta. - Vreau.
- Ăă, da. - Da.
- Desigur. Scuze. - Da.
- Te plictisești? - Nu. De ce?
Păi, ești pe telefon la o petrecere.
Corect. Păi, n-am vrut să par dubioasă,
știi, stând aici doar holbându-mă la oameni.
Așa că sunt pe telefon în beneficiul altora, de fapt.
Crezi că arătam dubios stând singur,
neuitându-mă la telefon?
Nu. Am crezut că arăți cool și misterios.
Doar eu arăt dubios.
Ei bine, ca să se știe, m-am... m-am simțit foarte ciudat.
De aici, eu forțându-te să vorbești cu mine.
Mm. Păi, mă bucur că ne putem face unul pe altul
să ne simțim mai puțin inapți social.
Da. E bine. E un lucru bun.
Ăă, sunt Finn, apropo.
- Mackenzie. - Încântat să te cunosc.
- De unde o știi pe Ally? - Nu, nu o știu.
Prietenul meu Alex a scris persoanei din contactele lui care trage cea mai multă cocaină,
și a întrebat unde mergea, și...
- Oh, bine. - Da.
Ei bine, ei bine,
uitați-vă la bebelușul ăsta frumos chiar aici.
Ăsta e Harrison. Ăsta e Alex.
- Idioții ăștia sunt prietenii mei. - Bună.
Tipii ăștia sunt, în lipsa unui cuvânt mai bun, la vânătoare.
- Scuze pentru asta. - Da.
- Ei nu... Da. - Iubita mea a murit.
- Dar am trecut peste. - Oh.
Ar trebui să luăm niște băuturi?
- Da. - Da?
- Mulțumesc. - Scuze.
Jur pe Dumnezeu, sunt aici pentru sprijin moral.
- Da. - Da, nu prea ies
decât dacă trebuie neapărat.
De ce ai face-o? Adică...
dezavantajele depășesc avantajele.
Singurul avantaj e că ai putea să cunoști pe cineva.
Da, și desigur cel mai rău scenariu e că
ai putea muri.
- Mackenzie. - Asta...
Scuze. Ăă, o să...
Cine naiba e aia?
Am stat blocată afară toată noaptea
ajutând oameni să-și bage prietenii înăuntru,
și ghici cine e la coadă.
- Mă dau bătută. - Evan. Cu o tipă.
Ăă, alo?
Oh, scuze. Ce s-a întâmplat? Zi-mi din nou.
Putem să stăm jos? Mă dor picioarele de mor.
Bine.
- Ce faci? - Oh, Doamne.
- Ce se întâmplă? - Mi-a amorțit piciorul.
Oh, bine, ce vrei să fac în privința asta?
Oh Doamne. Nu, nu, te rog ajută-mă.
Ce vrei... Ce să fac?
- Bine. - Cel mai neplăcut sentiment.
Doar scutură-l. Gen...
Gen, fă ceva. Gen, te rog, gen...
Bine, am înțeles, am înțeles, am înțeles.
- Te rog. - Cum e așa? E bine?
- Mai mult. Chiar doare. - Bine, bine.
- Bine, bine, bine. - Chiar urăsc asta.
- E bine așa? - Mai mult, mai mult, mai mult.
- Îi face laba tipului ăla? - Oh, Doamne.
- Chiar, chiar doare. - Te ajut eu. Te ajut eu.
Evan e aici. Evan tocmai a intrat.
Jur că tipa cu care era
a ieșit cu absolut fiecare dintre potrivirile mele de pe Hinge.
De unde știi asta?
Fiecare tip cu care m-am combinat în ultimii doi ani
o urmărește pe Instagram.
Nu e o coincidență.
Suntem pe același algoritm de dating.
E foarte drăguță,
deci poate e algoritmul de tipe bune.
Mm. Chiar e foarte drăguță. Mulțumesc pentru asta.
E de asemenea atât de tânără încât pozele ei de bebeluș
au fost făcute cu un iPhone de a treia generație.
- Slavă Domnului, m-am speriat că e un mesaj vocal din nou. - L-am găsit.
Și cum te-a afectat cea mai recentă epidemie de listeria?
Nu mă mai simt în siguranță comandând un Chagaccino.
Nu... Nu prind gluma.
Nu cred că e o scenetă. Cred că e jurnalist.
Ce? Ia să văd.
Wow. E jurnalist.
Așa de tare că ai parte, gen, de o întâlnire drăguță la o petrecere
plină de tipi care îmi comentează,
și singura mea opțiune diseară e, gen, să mă fut cu Lucas.
Îmi dau consimțământul.
Ți-a scris Jake.
Cred că e, gen, obsedat de mine.
Așa vorbește cu tine?
Da, adică e... Știi, e gen gluma noastră.
A avut o medie de 35 de puncte pe meci anul trecut,
șase pase decisive și 10 recuperări.
Uită-te după el diseară.
Și asta încerc să-ți explic, frate.
Ca să-ți maximizezi potențialul, trebuie să tragi tare, să muncești...
Aș putea primi puțin mai multă apă, te rog?
Da, sigur.
- Poftim. - Mersi.
O să dorm așa de bine diseară.
Ăă, crezi că poate am putea vorbi puțin întâi?
- Ăă, bine. Despre ce? - Nu știu.
Doar... Simt că facem asta
de aproape doi ani, și abia te cunosc deloc.
Da, sigur.
Ăă, ce vrei să știi?
Păi, ce vrei să faci după ce termini facultatea?
- Să iau baroul. - E-e-evident, da.
Ce vrei să faci după asta?
Să devin președintele.
Îmi pare rău.
Asta e... tare... asta e uimitor.
Sunt sigur că vei deveni, sunt sigur că vei deveni.
Sunt doar atât de obosit.
Da, da, putem doar să ne culcăm.
Nu ți-a oferit un hanorac?
Asta e mult prea intim pentru el.
Arăți drăguț, ca un model în timpul liber.
Hmm, mai degrabă ca un șobolan în timpul liber.
Nu. "Mulțumesc," punct.
Mulțumesc, punct.
Nu știam că oamenii încă mai folosesc chestiile astea.
Ei bine, contul meu bancar e într-un loc destul de înfricoșător,
așa că cer bani pe astea, pentru niște bani în plus.
Asta e o slujbă?
Credeam că e o chestie de YouTube ca parkour,
furatul.
Oh, ce amuzant, Ally. Știi ce?
De ce nu te duci tu să te fuți, bine?
Pentru că unii oameni chiar trebuie să muncească ca să trăiască.
Îți poți imagina asta? Uite una.
- Lucas! - Au!
- Ce naiba? - Scuze.
Știi, sunt student cu normă întreagă, la fel ca Mackenzie.
Ei nu-i faci niciodată scandal.
Păi, diferența e că
Mackenzie merge la drept să devină avocat,
iar tu faci un masterat în arte plastice
ca să-ți manipulezi părinții să-ți plătească chiria.
Păi, ești o filistină.
- Wow. - Asta nici măcar nu e adevărat.
Părinții mei plătesc doar pentru mâncarea mea.
Mm. Te-am auzit la telefon cu tatăl tău zilele trecute,
spunându-i că Venmo e o cafenea.
E adevărat? Așa credeam și eu.
Hmm.
Kenz, ți-a plăcut seara cu vape-ul uman?
Știi, ei ne dau firimiturile lor
și noi le prețuim de parcă ar fi caviar.
Da. Chiar o facem.
Chiar cred că trebuie să-i scrii jurnalistului sexy.
Nu, asta e așa de jenant. N-aș face asta niciodată.
- Oh, n-ai face asta niciodată? - Nu.
Păi, mi-ai spus să o fac ieri.
Unde ar trebui să mergem la micul dejun, băieți?
Trebuie să merg la bibliotecă.
Chiar dacă e ziua mea?
Nu mai e.
Oh, deci nu primesc un weekend întreg?
Bine. Am înțeles.
Tare.
Ziua de naștere e o zi. O singură zi.
Asta nu se pune ca noi uitându-ne la un film împreună.
Vreau doar să fiu clară în privința asta.
La naiba.
Tastatul tău îmi distrage atenția.
- Nu! - Da, trimite-l.
Voi măcar știți ce se întâmplă?
Ăă, e un schizofrenic,
și a fost o iluzie tot timpul.
Da, și prietenul lucrează de fapt pentru poliție.
Ne uităm la Still Alice, deci...
Dar de ce?
Știi, toată lumea urăște etapa mesajelor, dar eu o iubesc.
Să simți că fiecare gând care îți vine în cap
e demn de împărtășit.
Mm. Probabil nu-l voi mai vedea niciodată, totuși.
Știi, s-ar putea să fie unul dintre acei textomani în serie,
- din câte știm. - Îi urăsc pe ăia.
Vreau să scriu atât de mult doar dacă primesc o notă,
- sunt plătită, sau futută pentru asta. - Doamne.
- Mă sună pe FaceTime? - Trebuie să răspunzi.
Nu pot să vorbesc cu el în timp real.
Știe că ești pe telefon.
E așa de nașpa când oamenii fac asta.
Oamenii n-ar trebui să aibă voie să facă asta.
De acord.
Știi, dacă nu răspunzi,
o să creadă că e pentru că arăți rău.
Dar e pentru că arăt rău.
Adică, cine arată drăguț destul de des
pentru un FaceTime la rece?
Of, Doamne.
- Hei. - Hei.
Hei. Da.
Nu prea multe. Nu prea multe.
Doar...
Scuze, sunt... Sunt praf la FaceTime.
Nu poți fi praf la FaceTime.
Ba nu, poți, de fapt, și pot deja să-mi dau seama
că tu te pricepi, deci...
Cum?
Ăă, păi, pentru că ai ales să o faci,
și... și felul în care ții telefonul,
nu ți-e frică de, gen, ce unghi o să prindă camera
cu tine.
Corect, corect, corect, corect.
Ăă, păi,
bine, te las să scapi curând.
Trebuie doar să știu un lucru.
Care e restaurantul tău preferat?
Întâlnirile la restaurant mă fac nervoasă.
Ăă, de ce... de ce asta?
Toată lumea își poate da seama că ești la o primă întâlnire,
și încearcă să,
știi, interpreteze cât de bine merge.
Da, sună distractiv.
Comandatul e jenant.
Unul dintre noi ar putea comanda ceva într-un anumit fel,
și apoi celălalt ar putea pur și simplu să-și piardă atracția imediat.
Asta e adevărat. Nu vrem să se întâmple asta.
Ăă, bine, bine.
Ăă, pot să găsesc o soluție.
O să găsesc o soluție.
Nu-mi plac surprizele.
Mm. Lasă-mă să ghicesc. Te fac nervoasă?
Bine, chiar plec acum.
- Pa. - Te iubesc. Distracție plăcută.
Vă jur, băieți,
făcând asta 40 de minute pe zi mi-a făcut pomeții...
Îți promit că corpul tău va ști să nu mai facă caca odată ce pleci.
Trebuie doar să... Trebuie doar să pleci.
Credeam că am zis fără cină.
Păi, nu e cină în public.
Nu înțeleg.
Domnule Grantham.
- Vă rog, urmați-mă. - Glumești.
Am vrut să fac ceva special pentru tine.
Îți promit că voi face tot posibilul să rămân atras de tine în timp ce comanzi.
Mulțumesc.
Și dacă întreabă cineva,
facem un material special despre restaurant.
Oh, Doamne.
Îmi pare rău, suntem închiși pentru diseară.
E o masă așezată chiar acolo.
Ăă, e un eveniment privat.
Ăsta e un eveniment?
Ar trebui doar, gen, să-i lăsăm să mănânce aici?
Căci atrage mai multă atenție
decât doar mâncatul obișnuit în public.
Nu. Dă-i naibii.
E pentru tine.
Era atât de amuzant.
Adică, stătea treaz ore întregi
și ore întregi doar spunând povești.
Nimeni nu putea lumina o cameră ca el.
Cum ai putea ști că Abraham Lincoln era amuzant?
Am citit cărți despre el.
Da, faptul că ai citit mai multe cărți despre Abraham Lincoln
și eu n-am citit o singură carte, punct.
Trebuie să citești cărți de drept.
Mm. Asta nu e chiar citit.
E absorbit cuvinte fără suflet.
Păi, ce fel de drept vrei să practici?
Sunt interesată în principal de politica orașului.
- Mm. - Nu știu,
doar să lucrez la ceva ani de zile
și apoi să văd transformat în lege
și să ajung să văd cum se desfășoară totul
în viața reală mă entuziasmează ciudat.
E... e evident extrem de plictisitor
și neinteresant de vorbit despre asta,
ca să nu mai zic o cale de carieră complet neoriginală, deci...
Nu pentru mine.
Ești singura persoană sub 30 de ani pe care o știu
care nu încearcă să ajungă pe o listă Forbes.
Da, asta pentru că sunt o persoană mediocră.
Oamenii mediocri nu știu că sunt mediocri.
Serios, totuși, e, ăă...
Cred că e foarte impresionant ce faci.
Ceea ce faci e foarte impresionant.
- Eu n-aș putea face asta niciodată. - Sigur că ai putea.
E atât de ușor. Doar pune-mi întrebări.
Bine. Hai să vedem.
Bine.
Care sunt cele trei animale preferate ale tale și de ce?
Pe bune? Bine.
Mai întâi, aș zice panda roșu.
Am făcut un reportaj despre ei acum un an.
Sunt pe cale de dispariție și sunt așa drăguți.
Și,
al doilea ar fi probabil un golden retriever.
Sunt deștepți. Sunt loiali.
O creatură total inofensivă.
Și al treilea?
Poate un cimpanzeu.
Pentru că sunt aproape oameni.
Ei bine, primul reprezintă
- cum te vede lumea. - Bine.
Al doilea e cum te vezi tu.
Și al treilea e ceea ce ești de fapt.
Aproape om.
Asta e grozav.
Ești într-o pădure. Cum te simți?
Mă simt bine. Îmi plac copacii.
Te-am adus aici cu mine.
Deci e drăguț. Reconfortant.
Așa te simți legat de moarte.
Cum îți place cafeaua?
Nu prea-mi pasă ce gust are atâta timp cât e fierbinte.
Nu. Cafeaua e sexul?
Da, este.
Bine, ultima.
Primești flori de la persoana de la care ți le dorești cel mai mult.
Ce flori sunt?
Probabil trandafiri albi.
Ăsta e genul de relație pe care vrei s-o ai.
Aș zice că trandafirii albi sunt destul de tradiționali.
- Dar tu? - Cred că am zis margarete.
Nu prea-mi amintesc. A fost demult.
Asta e metoda prietenei mele Ally de a sparge gheața la prima întâlnire.
Și tu cum îți bei cafeaua?
Da, îmi place când mă ține trează toată noaptea.
Știi ce zic?
Și îmi place să schimb des.
La filtru, cu gheață, latte, știi, multă frișcă.
Da.
Și eu... mi-aș bea cafeaua tot așa.
Am o slăbiciune pentru prima masă la care am mâncat.
Eram oameni diferiți atunci.
Da, îmi place unde suntem acum.
E cel mai aproape ce am putut sta lângă tine toată noaptea.
Uit să-l dau jos când fac duș,
și nu e dintr-un material veritabil.
Pot să-l iau eu?
Ca garanție.
Ca să ne vedem din nou.
N-ai idee cât de nebunesc mi se pare
că nu ești 100% sigură că te-aș mai vedea.
Ai controlul complet asupra situației.
Îmi vine foarte greu să cred asta.
E adevărul.
Va trebui să dovedești.
Ce drăguț.
- Chi-chi. - Da, elegant.
Ați luat un separeu?
A închiriat tot restaurantul.
- Poftim? - Ce i-ai făcut tipului ăsta?
Nu... nu știu. M-a făcut să realizez
că nimeni nu m-a plăcut cu adevărat până acum.
Și eu am ajuns la aceeași concluzie despre mine.
Ei bine, e cam mult. De ce?
I-am spus că îmi era rușine să fiu
la o primă întâlnire în fața oamenilor.
Alege-mă.
Ce?
Am zis ce excentric și drăgălaș din partea ta.
Ally, de ce ai aia?
Nu voiam să-mi petrec toată ziua,
îngrijorându-mă dacă am lăsat-o pornită acasă.
Da. Caută ajutor.
Deci, ați făcut-o sau ce?
- Lucas. - Haide.
- Da, ați făcut-o? - Nu.
Dar ne-am trimis emoji-ul cu picătura de apă,
așa că cred că se va întâmpla în weekendul ăsta.
Clar.
Stai, ce legătură are emoji-ul cu picătura
cu sexul?
Lucas.
Înseamnă udă, frate.
La naiba!
Cum de nu ești nici bătrân, nici străin?
E rău. Chiar nu e bine.
Deci, când îl mai vezi?
Vineri.
Uitați-vă la asta.
E uimitor.
Știi unde o să te ducă?
Nu știu.
Merg pe Hawaii.
Malaezia.
Hawaii. La naiba.
Nu m-am simțit niciodată atât de confortabil fizic în viața mea.
Nu mă pot mișca.
Refuz.
Ar fi atât de greu.
Ar fi ca...
ca ieșitul dintr-un jacuzzi.
Dar prosoapele sunt așa departe.
Sunt pur și simplu prea departe.
Din păcate, trebuie să fac pipi.
- Bine. - Ajută-mă.
Trei, doi...
Bună.
Ce?
Ce faci?
Mă protejez de ce ar putea fi
pe pagina ta de explorare.
- Da? - Da.
- Ar putea fi rău. - Nu vreau să văd.
Nu, nu.
Curiozități despre Winston Churchill?
Asta ar trebui să fie o perspectivă asupra celor mai rele interese ale tale.
- Sunt cele mai rele interese ale mele. - Nu.
Nu e destul de bine. Uită-te la a mea.
Poze înainte și după operații estetice,
că până și telefonul meu știe că am nevoie.
- Taci. - E adevărat.
Sincer, e nasol că trebuie să te uiți la mine atât de mult.
Sincer, e nasol că nu poți să te uiți la tine.
Pleacă de-aici!
Ce-a fost asta?
Doar scot toate gândurile rele din capul tău.
Am scos cam 80%.
Au mai rămas vreo 20, dar e destul de bine pentru prima rundă.
Nimeni n-a mai fost atât de drăguț cu mine până acum.
Păi, sunt niște idioți.
Ești sigur că ești real și nu vreun fel de
simulare Matthew McConaughey din 2004?
Nu m-am mai simțit așa față de cineva până acum.
Și am avut doar o prietenă serioasă,
și... m-a înșelat.
Deci... da.
Da, și eu.
Dar a fost foarte ușor să trec peste el.
Odată a memorat tot monologul de început din Dark Knight.
Ce penibil.
Vezi, înțelegi cât de greu e să ai încredere în oameni.
Da.
Da. Eram distrus cu mult înainte de asta, totuși.
Mama a plecat când eram mic copil.
Și... nu știu,
Presupun... când mama ta pleacă,
nu te prea aștepți ca cineva să rămână pentru tine, așa că...
Îmi pare rău, nu-mi pot imagina cum a fost.
E în regulă.
N-am vrut să-mi vărs traumele pe tine sau ceva,
- Doar... - Nu, e în regulă.
Eu...
Te plac foarte mult.
- Și eu te plac foarte mult. - Serios?
Apropo de asta...
- Vrei să-l deschizi? - Bine.
- E strălucitor acum? - Și din aur.
Și nou.
Și cu monogramă.
Știi, nu... nu trebuie să faci chestii de-astea pentru mine.
Știu. Vreau s-o fac.
Și mi-am luat și mie unul.
- Ce? - Da.
Uite.
Doamne.
Nu știu ce să zic.
Ei bine, nu trebuie să zici nimic.
- Îl vreau pe-al tău. - Îl vrei pe-al meu?
Da. Poți să-l porți pe-al meu.
E drăguț. Îl vreau pe-al tău.
Mulțumesc.
Pentru că A și B împreună ar putea transfera
un drept de proprietate în timpul vieții lor
plus 21 de ani.
Timpul meu a expirat.
Nu uitați, programul meu de consultații e prelungit săptămâna asta,
și judecând după prestația de azi,
vă sugerez multora dintre voi să profitați.
Bine. Mulțumesc.
Doi rămași în comă. Unul rămas confuz.
Urmărirea continuă după ce suspecții deturnării au fugit.
Asta e tot pentru diseară. Rămâneți pe recepție.
Urmează Melissa Grayheart.
Te iubesc, Mackenzie.
Ce naiba?
Ei bine, se pare că dragostea plutește în aer.
Ei mor, și a fost pur și simplu,
sunt atât de mulți oameni.
Și m-am speriat în mașină.
De ce toți tipii sexy își leagă prosoapele în jurul taliei?
- Crezi că sunt sexy? - Știai asta deja.
Nu vrei să ți se usuce și pieptul?
E o formă de a exprima masculinitatea.
Ei bine, e toxică. O să răcești.
Orice pentru tine, iubito.
Scuze, iubito. Nu eram pe telefon.
Mi-ai văzut povestea.
Am intrat doar pentru un minut
înainte să văd că mi-ai scris.
- Scuze. - Bine.
- Bună, frumoaso. - Stai așa.
Uite-o.
Mi-e așa somn.
Am vrut doar să te sun și să-ți zic noapte bună.
Deci nu vorbim?
Mi-aș dori, dar sunt așa obosită.
Nu e vreo 2:00 dimineața acolo?
Ba da, am stat treaz toată noaptea doar ca să vorbesc cu tine.
Și intru în direct la 6:00.
Ce? De ce ai făcut asta?
Pentru că nu pot dormi fără să vorbesc cu tine mai întâi.
E foarte drăguț dar spune-mi data viitoare
ca să nu te țin treaz fără să știu, bine?
Deci, nu vorbim?
Ba da, o să vorbesc.
Mai ții minte când stăteam treji
toată noaptea pe FaceTime?
Ce... ce s-a întâmplat cu asta?
Cred că pentru că ieșim împreună
de câteva luni și ne cunoaștem acum.
Doar că-mi lipsești atât de mult.
Și mie îmi lipsești.
Nu, Mackenzie, nu cred că aș putea trăi fără tine.
Te iubesc.
Dar tu ai putea trăi fără mine?
N-am zis asta.
Adică, dacă ar trebui, aș găsi o cale,
dar n-aș fi fericită.
Promite-mi că nu mă vei părăsi niciodată.
Promit.
Te iubesc pentru totdeauna.
- Mackenzie! - Ce? Ce s-a întâmplat?
Poți să zici și tu?
Te iubesc pentru totdeauna.
De la cea mai mare la cea mai mică autoritate.
Prima fiind Constituția SUA.
Aceasta este legea supremă a țării,
Clauza de Supremație.
Chiar și statutul federal poate fi contestat
ca fiind neconstituțional în această legislație.
Ca temă pentru diseară, vreau să vă uitați cu toții
la cazul principal cu mare atenție.
Asta înseamnă să subliniați și să luați notițe.
Paginile S-51 până la 87.
Dacă aveți întrebări, știți...
Alo?
De ce nu mi-ai răspuns la apeluri?
Eram la curs. Ce s-a întâmplat?
De ce mă ignori?
Eram la curs.
Ce se întâmplă? Mă sperii.
De ce n-ai ieșit de la curs să răspunzi?
Doar... n-am vrut să pierd nimic.
Doamne ferește. E greu de crezut că nu puteai nici măcar să-mi dai un mesaj.
Eram doar... Încercam să mă concentrez.
Ce se întâmplă?
Încercam să dau de tine
de o oră și jumătate.
Bine, păi, sunt la telefon acum.
Te rog spune-mi ce se întâmplă.
Voiam doar să văd ce faci.
Ai zis că e o urgență.
Da, când n-am putut da de tine o oră și jumătate,
am fost foarte îngrijorat.
Doamne, m-ai speriat. Ce s-ar fi putut întâmpla?
- Știi că sunt la școală. - Nu știu.
Un atac armat naibii?
De ce râzi? Mi-a fost frică.
Devii anxios când o persoană strănută naibii.
Bine. Scuze. Eram ocupată.
Erai ocupată. Făcând ce?
Adică, sunt sigur că vă acordă o oarecare autonomie
în timpul micului tău curs.
De ce ești așa nesimțit?
Glumeam naibii.
Care e gluma mai exact?
Gluma e că
eu am o slujbă extrem de stresantă,
și tot reușesc să răspund
la absolut fiecare apel și mesaj de-al tău,
pentru că tu ești prioritatea mea.
Finn, doar pentru că nu răspund la telefon
când sunt ocupată nu înseamnă că nu ești prioritatea mea.
Ești pe telefon 24/7.
Și dacă ți-ar păsa cu adevărat de mine, ai răspunde...
ai găsi o cale să răspunzi la un apel sau mesaj.
Asta e tot ce zic, dar în schimb sunt lăsat
să mă uit la 10 apeluri pierdute ca un idiot,
pentru că nu dai doi bani pe mine!
Trebuie să plec. Bine?
Te sun când ajung acasă
și te-ai calmat.
Doamne.
Încetează naibii.
Deci, practic ei zic că bărbații se vor însura
cu oricine sunt în momentul
în care sunt gata să se așeze la casa lor.
Dar femeile așteaptă să-l găsească pe cel cu care vor să se așeze la casa lor.
Dar cu oricine e un tip, când e gata, pur și simplu se va însura.
- Bună. - Hei.
Ally se pricepe foarte bine la făcut băuturi.
Am învățat singură vara trecută
ca să am ceva de capul meu.
Ce cauți aici?
Adică, nu răspundeai,
așa că am trecut să văd dacă ești acasă,
și Ally a zis că probabil ai ieșit după cumpărături.
Hei.
Mă duc să mă schimb. Vii cu mine?
Da.
Ce... ce cauți aici?
Păi, trebuia să vorbim, și nu mi-ai răspuns la apeluri.
Cum ai putut să nu-ți pese destul cât să verifici
să vezi ce fac?
Ți-am zis că te sun când ajung acasă,
și tocmai am ajuns, așa că...
Adică, nici măcar n-ai încercat să mă faci să mă simt mai bine.
Nu știu ce ar trebui să zic.
Am vrut doar să sun
și să mă asigur că ești în siguranță
și să-ți spun că te iubesc.
Bine. Sunt în siguranță, și eu te iubesc.
Sigur.
Nu sună a fi așa.
Finn, am putea să terminăm asta mâine?
A fost o zi foarte lungă. Sunt obosită.
- Ești obosită? - Da.
Am venit pe jos până aici
și te-am așteptat ca un câine
ca să nu ne culcăm supărați unul pe altul.
N-ai niciun fel de respect pentru sentimentele mele?
Sincer, simt că tu nu prea ai
niciun respect pentru sentimentele mele
sau pentru faptul că nu te-am invitat la mine.
Unde te duci?
Finn! Tu... Nu...
Ce... Ce faci?
Doamne! De ce ai face asta?
Pentru că nu mă iubești.
- Ba da. - Ba nu.
Finn!
- Doamne! - Ce-a fost asta?
- Te iubesc! - Colega mea face,
sex scârbos de zgomotos cu prietenul ei.
Încetează! Ce faci?
Ce faci?
- Nu-ți pasă de mine. - Ba da.
Putem să trecem peste? Nu ești normal.
Nu sunt normal pentru că încerc să-ți exprim
modurile în care mă faci nefericit.
Cred că asta e destul de normal.
- Te fac nefericit? - Da, Mackenzie.
Mă faci să vreau să mă omor.
Doamne, ce? E atât de extrem.
Dacă te-aș trata cum mă tratezi tu pe mine,
ai vrea să te omori și tu.
- Crede-mă. - Vrei te rog să nu mai zici chestii de-astea?
- Mă sperii. - Ce monstru sunt.
Ducându-te la toate cinele astea,
invitându-te la toate petrecerile astea
la care n-ai fi invitată în primul rând,
plimbându-te cu avionul.
Toată viața mea
se învârte în jurul tău, Mackenzie,
- și ție nu-ți pasă deloc! - Eu...
Nu ți-am cerut niciodată nimic.
Da, păi, tu nu faci nimic pentru mine.
Pe bune, zi un singur lucru pe care l-ai făcut pentru mine.
N-o să stau aici și,
să enumăr lucruri pe care le-am făcut.
Simt că sunt o persoană iubitoare.
Pentru că nu poți numi unul.
Pentru că sunt confuză. Eu...
Credeam că suntem uimitori.
Normal că te simți așa pentru că te tratez foarte bine.
Te tratez ca pe o comoară.
Și tu mă tratezi ca pe un rahat.
La naiba. Mă arunc în trafic.
Finn?
- Finn! Doamne. - Nimeni nu m-a iubit vreodată.
- Finn! Doamne. - Lasă-mă să mor.
- Doamne. - Lasă-mă să mor.
Ce?
Nu pot face nimic cum trebuie.
Sunt atât de prost!
- Nu, nu ești... - Nu pot face nimic cum trebuie.
Nu, nu, nu, te rog.
Bine, o să trecem prin tipurile
de legislație în ierarhie,
de la cea mai mare la cea mai mică autoritate.
Bine, deci prima fiind Constituția SUA.
Legea supremă a țării. E o clauză de politică.
Chiar și statutele federale din această legislație
pot fi contestate ca fiind neconstituționale.
Bine, numărul doi, statutele federale.
Al treilea sunt tratatele.
Un instrument diplomatic. E un acord între națiuni.
Poate avea efecte secundare incidentale
ca legislație federală.
Al patrulea tip de legislație sunt constituțiile statale.
Aici, e mai probabil să trateze pe larg
în termeni foarte specifici.
Subiecte precum școala și administrația poliției,
loteriile, bugetarea de stat și municipală,
mandatul funcționarilor publici, etc.
Curtea Supremă a SUA nu e superioară în autoritate
instanțelor statale în chestiuni de drept local de stat.
Numărul cinci. Statutele statale.
Eficacitatea unei prevederi statutare statale
poate fi contestată în instanță
că încalcă vreo interdicție
din Constituția SUA. Bine, și...
Au!
Ești așa sensibilă.
Cum altfel te aștepți să fac asta?
Mai încet și mai liniștit, poate?
Bine.
Asta e... Bine. Acum ești doar nepoliticos.
Ce naiba?
Asta.
- Da. - Da, da, da. Nu, nici n-am observat asta.
Extrem de inutil.
Îmi pare rău, dar e atât de siropos.
E multă apă de la flori, care se împute rău.
În două zile, asta va fi doar apă împuțită de flori.
Bine, Kenz, poți să-mi faci o favoare?
- Ce e? - Poți să verifici prietenii apropiați
și să-mi zici dacă e evident că postez pentru cel de care-mi place?
- Lucas a zis că par disperată. - Foarte disperată.
N-am mai văzut pe nimeni folosind funcția aia ca să se îmbufneze până acum.
Glumești? "Lit" nu se pune ca un cuvânt.
Asta reprezintă tot ce e în neregulă cu cultura noastră.
- Literalmente a fost mereu un cuvânt. - Iubitule, haide.
- Kenz? - Ce?
Rezolvi un mister acolo, sau ce se întâmplă?
Nu, doar... Doar îi scriu lui Finn.
E, e mai ușor pe laptop
că așa nu mă dor degetele.
Ce se întâmplă? E totul în regulă?
O să fie. Ne-am certat prima oară aseară.
Cred că poate l-am luat de bun un pic,
și se simte nesigur.
Se simte nesigur
pentru că voi sunteți împreună tot timpul,
și apoi când nu sunteți împreună
tot vorbiți?
Înțeleg. Odată m-am supărat pe Cody,
pentru că s-a trezit înaintea mea într-o duminică dimineața
și apoi nu s-a mai întors niciodată să ne ținem în brațe.
Doar am ieșit, și el stătea acolo pe telefon.
Adică, glumești?
Dacă nu ai de gând să faci terapie,
poți măcar să te uiți la TikTok-urile pe care ți le trimit?
"Lit" e un cuvânt, apropo.
- Oh... - Da, da.
Mă urăsc.
Ar trebui. Chiar ar trebui.
- Trebuie să plec. - Ce? Abia ai ajuns.
Îmi pare rău.
Căcat!
Adică... căcat.
Ai putea să-mi iei niște medicamente de alergie?
"Lit nu e un cuvânt, iubitule."
Ți-ai îngroșat vocea de bărbat ca să mă imiți?
Îmi... îmi pare foarte rău că te-am făcut să te simți așa.
Doar nu vreau să faci lucruri
care o să te facă să ai resentimente față de mine.
Mă faci să mă simt foarte prost.
Nu încerc să te fac să te simți prost. Doar...
Nu, știu, credeam că o să uităm de seara trecută.
Nu, uităm. Doar că...
e puțin greu pentru mine să trec peste faptul că ai spus
că te fac să vrei să te sinucizi.
Nu știu ce m-a apucat.
Cred că încercam să ne sabotez.
De ce?
Pentru că uneori cred că ești prea bun ca să fii adevărat
și mi-e frică că o să mă părăsești.
Nu plec nicăieri.
- Promiți? - Da.
Cred că ești prima persoană
care m-a văzut vreodată așa.
- Serios? - Da.
Adică, obișnuiam să am aceste atacuri de panică
când aveam vreo 10 ani.
Atunci a plecat mama ta?
A fost mai mult tata.
S-a chinuit foarte mult când a plecat mama.
Și... sună stupid.
Sună chiar stupid.
Nu-mi vine să cred că îți spun asta.
Primul atac de panică s-a întâmplat
după ce l-am implorat pe tata să mă lase să am
o petrecere în pijama cu prietenii.
Toți copiii din clasa mea de generală aveau.
Mamele lor erau acolo și organizau totul.
După ce l-am implorat pe tata foarte mult timp,
în sfârșit m-a lăsat să fac una.
Când au venit,
am realizat că tata a uitat.
Și nu era nimic pregătit.
Nu era mâncare, și casa era murdară.
Doar am stat toți acolo, și într-o oră,
și-au sunat toți mamele și le-au rugat să vină să-i ia.
Și așa că am... am avut un atac de panică.
Iubitule.
E atât de trist.
Știi cât de prețios ești pentru mine?
Nu mă urăști, nu?
Bineînțeles că nu.
Știi, asta înseamnă dragostea.
Vezi pe cineva în cele mai rele momente.
Poți să-mi faci o favoare?
Orice.
Poți să ștergi mesajele noastre?
Sigur.
- Îmi e atât de rușine. - Nu, e în regulă. Nu fi.
- Chiar mă mai iubești? - Da.
Ești cel mai bun iubit din toată lumea.
- Te iubesc pentru totdeauna. - Te iubesc pentru totdeauna.
În primul rând,
îi place karaoke.
Deci, deja sunt superioară.
Pentru că am conștiința de sine să
- nu cânt în public. - Sigur.
Fără supărare, Lucas.
Care e al doilea rând?
Al doilea rând, e că am făcut puțin stalking.
Adică, nu și-a scris niciodată propriile descrieri
în toată viața ei. E atât de evident.
Vezi asta? E absolut nebunesc.
Fiecare postare are o personalitate diferită.
Adică, externalizează.
Asta are o cameră întreagă de scriitori.
- Da. - Da.
Am rezervarea pentru sâmbătă, deci...
- Pentru unde? - Chez Louis.
Știam că o să zici asta.
Urăsc când te prefaci că ești în Paris.
Îmi face atâta greață.
- Ce e sâmbătă? - Reuniunea.
- La naiba, așa e. - Ce reuniune?
Câțiva oameni de la clubul nostru culinar din facultate sunt în oraș.
Nu o să ne lași baltă, nu?
Nu, bineînțeles că nu.
Ce e clubul culinar?
Voi luați cina?
Da, și vorbim despre lucruri.
Oh, ce fel de lucruri?
Evenimente mondiale, viață,
gânduri, religie, politică, sport, sex.
- Deci, deci cină. - Da.
Asta e cea mai pretențioasă chestie pe care am auzit-o vreodată.
- Uau. - Uau.
Nu, nu e.
E... Nu e pretențios, de fapt.
E destul de nuanțat.
- Nu, e clar pretențios. - Mulțumesc.
Nu. Sună distractiv. Sună distractiv.
Vrei să vii?
- Nu, serios. - Ar putea, crezi?
Ar putea veni la reuniunea clubului nostru din facultate?
Nu știu dacă te-ai distra.
O să fie multe amintiri stupide și...
Da, e în regulă. Nu e așa distractiv.
E ca... ca...
Adică... a fost foarte greu să obțin o masă,
dar sunt sigur că aș putea întreba dacă mai putem avea una.
S-ar putea să avem nevoie doar de un scaun pentru voi doi.
Știi?
E... e în regulă, ok.
- Serios, faceți-vă treaba. - Ești sigură, iubito?
Da, nu trebuie să fiu acolo. Chiar nu.
Nu ești tu doar cea mai dulce ființă
din lume?
Ești atât de dulce.
Ce e asta?
Cu ce seamănă?
E o petrecere în pijama.
De fapt, dacă... dacă pot spune chiar eu,
e... e cam petrecerea în pijama perfectă.
Avem gustări. Avem jocuri video.
Avem... E puțin neobișnuit,
dar avem ciuperci.
Ascultă, știu... știu că uneori
pot să mă pierd în gânduri,
și poate părea că nu te apreciez
sau că nu îți sunt recunoscătoare, dar chiar sunt.
Și... și mă gândesc la tine tot timpul.
Și... și am plâns deja de două ori gândindu-mă la tine
ca un băiețel la acea petrecere, deci...
Ești tot ce am nevoie.
Îmi pare rău dacă te-am făcut vreodată să simți altfel.
Nu, îmi pare rău că mi-a luat atât de mult
să fac ceva frumos pentru tine.
Nu o să scapi de mine așa ușor, bine?
- Vrei să băgăm ciuperci? - Da.
- Da.
Știu că nu știai asta despre mine înainte,
că nu-mi place să aduc vorba devreme,
- că nu-mi place să mă laud. - Ce?
Dar sunt cel mai bun Pikachu din lume.
- Oh, ești? - Sunt cel mai bun din lume.
Adică, pe bune, sunt cel mai bun din lume.
Ei îi spun "edgeguarding".
Eu îi spun "ură".
Sunt cel mai bun.
Chiar sunt cel mai bun Pikachu din lume.
Nu poți să bați graficul. Nu poți să bați graficul.
- Nu, chiar nu pot, de fapt. - Nu poți să bați graficul.
Îmi pare rău. E ca și cum, e... nu e corect.
Noroc.
E cel mai subestimat desert, nu?
De departe.
- Monstrul gâdilici. - Nu.
Ia un mic omuleț gâdilici.
Ești așa scârbos.
Îmi e așa rău.
Serios? Mă simt incredibil.
Chiar trebuie să mă spăl pe dinți, dar îmi e prea bine ca să mă mișc.
Oh, unde te duci?
Oh, nu, nu vreau să pleci.
Ce naiba?
Orice pentru prințesa mea.
Trebuie să mă...
Trebuie să mă pregătesc.
Îmi pare rău.
Da.
E timpul.
Scuze.
Dă-mi drumul.
O să întârzii la cină.
Oh, pentru geniile care cred că au inventat cina.
Ah, da, bineînțeles.
- Mulțumesc. - Te rog, doamna mea.
Chiar aș fi vrut să ne petrecem ultima mea seară împreună.
Știu, și eu.
Dar vei fi plecat doar o săptămână,
și mă voi întoarce imediat după cină.
O să avem doar o oră.
O să avem toată noaptea, iubitule.
O să fii acasă la 10:00
și în pat la 11:00.
Ceea ce e bine. Doar trebuie să-mi gestionez așteptările.
Îmi pare rău, ai dreptate.
Nu... nu știu la ce oră o să fiu acasă,
dar nu va fi târziu
și vom avea dimineața,
și restul vieților noastre.
Bine.
Aș vrea să pot sta acasă cu tine.
Nu prea îi văd des, și destul de jenant,
au fost cam singurul lucru care m-a trecut prin școală, deci...
- Nu ți-a plăcut facultatea? - Nu prea.
A fost cam o perioadă dificilă pentru mine.
- De ce? - Aveam acest profesor
îmi cerea să vin la biroul lui tot timpul,
și apoi a început să-mi toarne băuturi acolo,
și... adică, era foarte clișeic
în multe feluri, dar doar,
nu am crezut niciodată că ar încerca ceva.
Chiar îl admiram și...
Dar a... a încercat să mă sărute într-o zi,
și apoi l-am respins și...
Nu m-am simțit în nesiguranță, știi?
Dar, ăă, el doar...
a devenit foarte ostil cu mine la curs după asta,
așa că m-am dus și i-am spus consilierului,
așa cum ar trebui să faci în campus,
și înainte să-mi dau seama, a fost concediat,
și cumva toată lumea știa că a fost din cauza mea.
Ce nenorocit.
Da, a fost doar... Nu știu, a fost de căcat.
Toți studenții chiar îl iubeau,
și se simțea de parcă era toată vina mea.
- Îmi pare atât de rău. - E în regulă.
- Ești atât de dulce. - Nu.
Ascultă, o să mă duc doar pentru timpul minim,
și apoi voi fugi înapoi la ținut în brațe și sărutat.
Bine? Așteaptă...
Doar așteaptă, încă o chestie.
Trebuie să-ți mai spun un lucru.
- Ce? - Că te iubesc pentru totdeauna.
Animalele dorm pe pământ pentru că nu au altă opțiune.
Noi vrem un loc confortabil, dar doar presupunem că ele nu vor?
E absurd.
Ar trebui să fie paturi pentru animale la fiecare câteva mile.
De fapt, oamenii ar trebui să doarmă pe podea.
Nu poți să pui o saltea în pădure. O să putrezească.
Cred că e mai probabil ca un animal să se înece
cu un arc de saltea decât să doarmă pe o saltea.
Da, asta va merge.
Nu, Ally, ai testa elementele.
Dacă tu... dacă cuiva chiar i-ar păsa de animale,
și-ar da seama de asta.
Dar nu, bineînțeles că nu. Avem mințile noastre de top
creând cod AI
care transformă o poză cu tine într-o pictură renascentistă.
Adică, a mea nici nu a fost bună.
Cred că e foarte drăguț că vrei să faci paturi pentru căprioare.
Da, pentru că totul e perfect.
Nu mai există sexism, rasism, genocid.
Toți oamenii fără adăpost sunt îngrijiți.
Și ultimul lucru de rezolvat
e un somn confortabil pentru un raton.
Ăă, nu poți fuma aici.
Oh, știu, e doar pentru estetică.
Țigările sunt scârboase. Dar e foarte franțuzesc.
Oh, și explică-le sanpaku.
Deci, sanpaku e când ai,
vezi albul ochilor dedesubt.
Cred că, gen, cei mai sexy oameni îl au. Eu am asta.
Eu nu am ochi sanpaku,
dar am un caz ușor de...
Nu prea poți vedea acum dar când...
Hei, hei, fără telefoane.
- Știi regulile. - Scuze. Scuze, doar scriu mesaje.
Doar simt că acum că am 26 de ani, nu pot, gen, să plâng
și să se simtă ca, "Oh, știi,
- o tânără femeie plânge." - Scuze, bine.
Mulțumesc.
Deci, am adus-o pe Julie la, știi,
mica mea chestie pe care o fac în fiecare săptămână.
Nu a vorbit. Nu a scos un cuvânt.
Eram gen, "De ce te-aș aduce aici,
ești ca un cadavru mort?"
Aș prefera să nu am priete...
Aș prefera să mă comport ca și cum nu aveam prieteni.
Tăcută dar dulce, gen tăcută dar dulce.
Dar, gen, în schimb, o aduc pe Julie.
- Te prinzi, nu? - Bineînțeles.
Cred că e doar ca... Eu...
Doar cred că e atât de evident.
Adică, ok, deci când ai pe cineva ca...
Finn, ce se întâmplă?
Eu ar trebui să te întreb asta.
Să mă întrebi ce? Sunt... sunt la cină,
și mă uit în sus să-l văd pe prietenul tău spionându-mă.
Harrison nu te spionează.
Mi-a trimis o poză despre cum s-a întâlnit cu tine acolo.
Bine, păi, atunci, de ce nu ar veni doar
să mă salute ca o persoană normală?
Pentru că e timid.
Și în plus, dacă nu făceai nimic greșit,
atunci ce e în neregulă cu el făcându-ți o poză?
Chiar nu ar trebui să explic de ce e deranjant.
Lucas e acolo?
De ce mă întrebi asta de parcă nu tocmai ai văzut
o poză cu noi la aceeași masă?
Păi, stai îngrozitor de aproape
de el, nu crezi?
Te referi lângă el?
Da, da, Finn,
stau lângă prietenul meu la o masă de cină.
- Asta e o nebunie. - Nu mă face nebun.
Nici măcar să nu insinuezi că sunt nebun,
pentru că nu ai idee ce se întâmplă în capul meu!
Bine.
Bine, îmi... îmi pare rău, bine? Îmi pare rău.
Doar mi se pare lipsit de respect, asta e tot.
Ți se pare ce lipsit de respect?
Că ești atât de aproape de un tip
care e evident îndrăgostit de tine.
Lucas nu e îndrăgostit de mine.
Văd lucruri pe care tu nu le vezi, bine?
Imaginează-ți cum te-ai simți dacă te-aș lăsa singură
să mă duc la cină cu o fată despre care știai că e îndrăgostită de mine.
Da, asta ar fi foarte de căcat,
dar nu asta se întâmplă.
Singurele femei care au numărul meu
sunt femei cu care lucrez, că l-am schimbat când ne-am cunoscut
ca tu să nu te simți niciodată inconfortabil.
Adică, ce ai făcut tu pentru mine?
Ce?
Da, dar nici măcar nu mă mai postezi.
Abia postez.
Și am planificat o seară întreagă pentru tine, acum două zile.
Oh.
Petrecerea în pijama?
Mackenzie, aia e jenant. Sunt un adult.
Bine, păi, îmi pare rău că sunt o persoană normală
și nu, gen, un producător la Burlacul.
Eu... eu...
Nu pot... Trebuie să închid.
Bine? Trebuie să închid.
Serios ai de gând să închizi?
Nu închid.
Îți spun că plec.
E o diferență, bine?
Du-te. Distrează-te!
Eu o să stau aici nefăcând nimic ca întotdeauna!
Da, fii sigur, va fi aproape imposibil pentru mine
să mă distrez după conversația asta.
De ce ești atât de rea cu mine?!
Nu înțeleg! Sunt atât de drăguț cu tine!
Ar trebui să mă tratezi ca pe un rege!
Știi câte femei ar vrea să iasă cu mine?
Orice alt tip ar scrie fetelor,
și probabil te-ar înșela.
Pe tine, în special.
Ce ar trebui să însemne asta?
- Mackenzie, nu facem sex niciodată. - Facem sex.
- De când e asta o problemă? - Dintotdeauna.
Sunt singurul din relația asta?
Prietenii mei cred că e atât de de căcat felul în care mă tratezi.
Adică, iubitele lor fac sex cu ei în fiecare zi.
Ce... Au spus asta?
Cred că mi-ai supt-o de vreo două ori.
Urăsc asta atât de mult.
De ce faci asta chiar acum?
- Păi, pentru că e o problemă. - Putem face sex mai des.
Bine? O să facem sex mai des.
Ce vrei să fac în legătură cu asta acum?
Tot ce vreau să știi e că nu sunt fericit sau satisfăcut.
Păi, o să ți-o sug dracului când ajung acasă, bine?
Ești fericit acum?
Îmi urăsc viața!
Doamne!
- Scenariul de la True West? - Păi, l-am rescris.
L-am... l-am rescris, și m-am gândit doar
că am putea, gen, să punem în scenă o producție în apartament.
- A fost bun. - Poți să-mi dai aia?
Îmi pare rău că vă întrerup. Una dintre voi e Mackenzie?
- Da. - Iubitul tău e la telefon.
Oh, Doamne. Îmi... îmi pare atât de rău.
O... o să-l sun înapoi de pe telefonul meu. Asta e...
- Scuze pentru asta. - Serios, ce se întâmplă?
A rămas blocat în afara apartamentului.
Ce dracu e în neregulă cu tine?
Nu e mare lucru. Calmează-te.
Nu, trebuie să închid. Asta e atât de bolnav.
Voiam doar să vorbim. Nu te mai panica.
Tu ești cel care se panichează!
Relaxează-te. Respiră. E în regulă.
Ce vrei?
Vreau să știu dacă încă vrei să fii cu mine.
Da, vreau.
Doar încetează, te rog încetează.
Ce durează atât de mult? Când ai de gând să fii acasă?
Douăzeci de minute.
Bine, ne vedem în 20 de minute.
Îmi închid telefonul. Nu ne înțelegem bine acum.
Hei, ești bine?
Oh, da. Eu...
Sunt bine.
Hong Kong.
Ce crezi?
Nu știu.
Ce e în neregulă?
Ce? Nimic.
Totul e bine.
- Cum e bine? - Pentru că este.
Nu crezi că ți-ar fi mai bine fără mine?
Nu.
Că am probleme.
Nu, nu cred asta.
Și că tot ce fac e să-ți provoc necazuri.
Nu e adevărat.
Și îmi pare rău dacă faptul că ies cu Lucas te supără.
Pot să înțeleg asta. Dar nu poți doar să...
spargi chestii.
Sunt lucrurile mele. Eu am plătit pentru ele.
În plus, ce dracu' îți pasă ție oricum?
Uite, poate ar trebui să...
Poate ar trebui să-mi schimb programul săptămânii.
- Nu. - Ca să pot sta mai mult.
Nu, nu, eu... Eu am atât de mult de lucru.
Sincer, ai fi doar tu așteptând din nou degeaba.
Nu vreau să plec când suntem în termenii ăștia unul cu celălalt.
Totul e bine. Serios. Nimic nu s-a schimbat.
Ar trebui să mergi în excursie. Suntem bine. Îți promit.
Ei bine, acum pare că încerci să scapi de mine.
Ce?
Nu. Eu... Eu nu.
Se întâmplă ceva.
Ești doar paranoic.
Și... și eu... eu... O să-mi iau
un număr nou azi.
Nu trebuie să faci asta. Doar...
Vreau s-o fac. Pentru că eu... eu doar, vreau să te fac să te simți
la fel de sigură pe cât mă faci tu să mă simt.
Îmi promiți că nu te uiți la mine altfel?
Promit.
Urăsc să fiu departe de tine. Tot ce fac e să mă gândesc la tine.
Sunt atât de norocos.
Nimeni nu are ce avem noi. E atât de special.
Atât de real.
Bună, iubitule. Scuze, telefonul meu era în cealaltă cameră.
- Ce s-a întâmplat? - Bună, Îngerule.
Voiam doar să spun că deja îmi e dor de tine.
Oh, și mie îmi e dor de tine.
Tocmai mă pregăteam să intru la duș.
Pot să te sun puțin mai târziu?
- Da. Te iubesc. - Te iubesc mai mult.
- Știi... - Ce?
Probabil ar trebui să te verific de căpușe.
- Oh, chiar așa? - Da.
Am fost cam imprudenți acolo.
- Da? - Nicio căpușă acolo.
La naiba, e al naibii de bun.
Kenz! Mica noastră angajată la primărie.
O să porți un costum cu pantaloni în prima zi?
Ce crezi?
Da, nu m-am gândit atât de departe.
- Sunt entuziasmată, totuși. - Meriți pe deplin asta.
Adică, nu chiar.
Despre ce vorbești, mica noastră vulpiță angajată,
ai muncit pe brânci.
Orice student la drept de pe, o rază de 300 de mile
a aplicat pentru jobul ăsta. Sunt doar singura
al cărei iubit cunoaște un consilier.
Dar este visul meu,
așa că încerc doar să merg înainte.
Ce face iubitul?
E bine. E chiar bine.
Chiar și azi?
Ce ar trebui să însemne asta?
Știi, doar pentru că...
are tendința de a strica zilele speciale
sau importante, ca... chiar și Crăciunul.
Adică, dacă ar fi rău tot timpul,
evident că nu aș suporta asta,
dar am fost chiar bine.
Chiar am fost.
Voi nu vedeți celelalte părți ale lui
pe care le văd eu, știți?
Și nu e ca și cum aș fi cea mai ușoară persoană
cu care să fii într-o relație, de asemenea.
Face multe sacrificii ca să fie cu mine.
Cum ar fi?
Poate îți place cât de mult are nevoie de tine.
Poate te face să te simți specială.
Poate nu știi cum e
să fii într-o relație reală.
De fapt, mă întâlnesc cu cineva care e chiar drăguț,
și nici măcar nu are rețele sociale.
Ceea ce ai ști, evident, dacă nu ai fi atât de consumată
de „relația ta reală”.
Asta e chiar grozav, Ally. Cine e?
Să zicem doar că e practic Ponyboy.
Ponyboy are 13 ani.
Nu mai are.
Jur pe Dumnezeu, odată l-am văzut aprinzând o țigară
fără mâini și fără foc.
Juri pe Dumnezeu pentru asta?
Și Lucas se întâlnește cu cineva.
- Serios? - Încerc să nu cobesc,
așa că nu o să vorbesc despre asta.
Nu ai telefonul la tine? Finn tocmai mi-a scris.
Oh, probabil nu am semnal. Scuze.
Și mie mi-a scris tocmai.
Care-i treaba cu toată tehnologia?
Îmi place să o am la mine pentru orice eventualitate.
Pentru orice eventualitate de ce?
Ce crezi?
Oh, iCloud?
Mi-e atât de frică de iCloud.
E cel mai înfricoșător lucru din întreaga lume.
Adică, știi cât de multe rahaturi am vorbit?
Nu, nu, nu. Nu lăsa anxietatea mea să-ți dea anxietate.
La naiba. Crezi că sunt o persoană oribilă acum
pentru că tocmai ți-am luat anxietatea?
Tu ai împărtășit o anxietate și eu am fost gen,
„Nu, eu, și eu sunt anxioasă”.
Nu, o să-mi dea doar mai multă anxietate
dacă te-am făcut să crezi că ar trebui să ai anxietate.
Dacă toate dispozitivele tale sunt cu tine,
crezi că doar, gen, multiplici
șansele ca dispozitivele tale să te audă?
Adică, asta nu ți-ar da mai multă anxietate?
Cred că mie mi-ar da mai multă anxietate...
Eu... Eu am crezut...
Am crezut că ai vrea să sărbătorești jobul cu mine.
Și faptul că ai ieșit cu ei,
se simte doar ca o trădare.
Sunt rănit.
Doar mă enervează.
Nu îți sunt prieteni buni.
Singurul motiv pentru care te țin pe lângă ei
este pentru că ești singura persoană
suficient de drăguță să-i tolereze.
Dacă prietenii mei nu te-ar plăcea,
nu aș putea să fiu prieten cu ei.
Fac doar lucruri drăguțe. Sunt cel mai de treabă tip.
Știi, am vorbit cu terapeuta mea.
Ea spune că faptul că nu-mi spui lucrurile astea
îmi declanșează cu adevărat problemele de abandon.
Spune că felul în care mă tratezi e de rahat.
Spune că ești o iubită rea.
Pare un lucru nepotrivit
de spus pentru un terapeut.
Mackenzie, are o diplomă.
Ai prefera să-i întreb pe cei doi prieteni ratați și șomeri ai mei
ce cred despre relația noastră?
Am uitat că nu pot fi sincer în legătură cu ce simt.
Pentru că dacă am vreun sentiment, sunt înfricoșător.
Eu sunt cel a cărui iubită e îmbrăcată ca o curvă.
Dacă vrei atât de mult să te fută Lucas, poate ar trebui să lași
puțin mai mult imaginației lui.
Scuze, vreau să plâng
pentru că toată lumea mă urăște fără motiv și viața mea e de rahat!
Nu mai pot face asta, Finn. Nu mai pot.
Oh, Doamne. Ce?
Despre ce vorbești, Mackenzie?
Doar vorbim.
Nu, nu doar vorbim!
Desparte-te de mine, Mackenzie.
Dacă sunt atât de oribil, desparte-te de mine.
De ce plângi?
Nu ți s-a întâmplat nimic rău
în toată viața ta, nu-i așa?
Mereu e ceva. Eu doar... Nu pot...
Nu pot face nimic bine. Nu pot...
Te iubesc. Chiar te iubesc foarte mult.
Dar nu o să pot niciodată să te fac fericit.
Oh, Doamne.
Ce?
Pun pariu că l-ai dus cu zăhărelul pe profesorul tău.
La fel cum m-ai dus și pe mine.
Și acum îmi distrugi viața cum i-ai distrus-o lui.
- M-ai lovit dracului în față! - Știu.
- Nu știu de ce. - Nu te-aș lovi nici într-un milion de ani.
Nu, nu știu ce m-a apucat.
Cred că doar încercam ceva nou.
Încercai ceva nou?!
- Pleacă dracului de lângă mine! - Îmi pare rău.
- Iubitule, m-ai lovit în față. - Știu. Îmi pare rău.
- Oh, Doamne. - Îmi pare rău.
Îmi pare rău.
Uite cine e.
Hei.
- Examene finale? - Da. Sunt terminată.
Ești genul de persoană care face ce trebuie ca să treacă,
sau muncește prea mult, spune că e terminată, și apoi ia un A?
Oscilez între cele două.
O să fii bine.
Unde ai fost? M-ai ignorat destul de rău.
Mi-am luat un număr nou.
Prea mulți hărțuitori nebuni?
Care e?
- Ce? - Numărul tău.
Poftim.
- Mă bucur că te-am văzut. - Da, și eu.
Mesaj text de la Finn,
emoji inimă, cel mai bun iubit din lume.
Care-i treaba cu „bună”?
Te rog nu te juca cu mintea mea azi.
Dorești să răspunzi?
Mesaj de la Finn,
emoji inimă cel mai bun iubit din lume.
De ce mai scrii dacă nu ai de gând să răspunzi.
Dorești să răspunzi?
Răspunde.
Îmi pare rău, semnul exclamării. Voiam să fie un „bună” dulce.
Semnul exclamării, semnul exclamării.
Trimite.
Mesaj text de la Finn,
emoji inimă, cel mai bun iubit din lume.
K.
Scuze. Am fost distrasă la bibliotecă.
- Cum te simți, iubitule? - Ești bine?
Da. De ce?
- Suni ciudat. - Cum pot să sun ciudat?
Nici măcar nu am spus nimic încă.
Nu pot spune nimic bine.
Te rog nu începe ceva, sunt prea trist.
Nu, nu, nu... Nu începeam ceva.
Scuze. Am crezut că încerci să începi ceva.
Hai s-o luăm de la capăt. Ce faci azi?
Nu știu.
Credeam că o să zbori aici și o să mă surprinzi.
- De ce ai crede asta? - Nu știu.
Simt că dacă era invers și vedeam cât de tare te-am supărat,
probabil m-aș fi urcat în următorul zbor ca să dovedesc că sunt acolo pentru tine.
Nu sunt eu cea care te face să te simți așa.
Te iubesc și fac tot ce pot ca să-ți dovedesc asta.
Trebuie doar să ai încredere în mine.
Ei bine, asta e destul de patetic,
dacă asta e tot.
Cea mai bună cale de a dovedi e să fii aici cu mine.
Scuze, tocmai am primit mesajul tău.
Înțeleg perfect, evident.
Doar mi-aș dori să poți fi acolo,
dar ne vedem când te întorci.
Te iubesc.
Te iubim.
Te iubim. La mulți, mulți ani.
- La mulți ani. - Noroc.
- Ai auzit vreodată de asta? - Nu.
Bine, o să-ți ofer specialitatea Finn.
Mulțumesc mult.
O să ți-o pun adânc în plete.
- Oh. - Da.
- Da, te pricepi la asta. - E bun.
- E și pe toată fața mea? - E peste tot.
- Oh, bine. - Da.
Hei...
Nu te-am obligat să vii aici, nu-i așa?
Nu.
- La naiba, am făcut-o, nu? - Nu, haide.
Nu aș fi aici dacă nu aș vrea să fiu.
- Promiți? - Promit.
- Promiți pe degetul mic? - Promit pe degetul mic.
Știi că ești totul pentru mine, nu?
Da.
Știi că aș face orice pentru tine?
Bine...
Hei, pot să... pot să-ți împrumut telefonul?
Semnalul meu e praf.
Da, sigur.
M-ai speriat.
Nu au răspuns.
Oh, bine.
Mac.
Mackenzie! Trezește-te.
Oh, Doamne, ce... Ce s-a întâmplat?
- Cât e ceasul? - Cine e Lindsey?
Ce?
Nu face pe proasta cu mine. M-am săturat de asta.
Cine...
este... Lindsey?
E... e doar o fată din grupul meu de studiu.
Aha.
Ce caută o fată din grupul tău de studiu să-ți scrie,
„Ce faci?” la 2:00 dimineața?
Eu... Nu știu. E o persoană ciudată.
Oh, da.
Ei bine, am sunat-o pe Lindsey.
O să fii sinceră cu mine acum?
Da?
M-am întâlnit cu el la bibliotecă...
...și el a vrut doar
numărul nou, și eu...
Nu am știut cum să spun nu,
- așa că i l-am dat. - Oh, la naiba.
Și mi-a fost teamă
că o să faci urât din cauza asta,
așa că... l-am salvat ca „Lindsey”.
Și eu...
Mă vedeam cu el înainte să ne cunoaștem,
dar nu aveam de gând să-i răspund.
Nu aveam de gând să-i răspund niciodată.
Și știu... Știu că sună rău, dar eu...
Șșt!
Ești o mincinoasă!
Îți spun și când o fată se uită dracului la mine!
Fiica bună a lui Steve Jobs mi-a dat mesaj pe Instagram și am blocat-o!
Sunt cel mai onest tip din lume! La naiba!
I-ai salvat numărul ca o fată!
Ce dracu' ar trebui să cred?
Adică, nu aș face niciodată
într-un milion de ani asta ție.
- Niciodată! - Știu, ai dreptate.
Nu ai face-o. Nu ai face-o.
Eu... Trebuie să fi flirtat cu el.
Altfel, nu ți-ar fi scris.
Jur, nu aș face niciodată nimic să te rănesc.
Jur.
Nu... Nu-mi vine să cred că l-ai sunat.
Nu l-am sunat!
Nu l-am sunat, la naiba.
Dar e bine de știut ce trebuie să fac
ca să primesc niște onestitate pe aici.
M-ai mințit dracului când nu mi-ai spus
că te-ai întâlnit cu el la bibliotecă.
M-ai mințit când i-ai salvat numărul ca „Lindsey”.
Și apoi m-ai mințit în față de două ori
când te-am întrebat despre asta acum.
Îmi pare rău, te rog,
- Îmi pare rău. - Oh, Doamne.
Nu, îmi pare rău, te rog.
Ești cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat vreodată, bine?
Și am făcut doar o greșeală stupidă, asta e tot, bine?
Ești cel mai bun lucru care mi s-a întâmplat vreodată.
Te rog iartă-mă.
Nu pot face asta. Nu pot face asta.
Finn?
Hei. Ce...
Ce faci?
Te rog încetează, te rog.
Nu vreau s-o fac.
Nu pot s-o fac.
Ce idiot sunt.
Nu-mi vine să cred că mi-am pierdut tot timpul ăsta cu o așa cățea.
Ce naiba?
Ce... Ce faci?
Nu te apropia de mine.
Te rog încetează, nu e amuzant, te rog.
Nu cred că e amuzant.
Am scris un bilet de adio pe telefon.
Toată lumea o să știe că e vina ta.
Te rog, fac orice. Fac orice.
Te rog, doar intră înăuntru.
Finn, încetează.
E prea târziu.
Te rog dă-te jos.
Doar sunetul vocii tale...
Nu vreau s-o fac.
Nu răspunde la ăla.
Nu răspunde dracului la ăla.
Nu răspunde la ăla.
Finn.
Hei, cum merge?
Sunteți bine?
Am primit plângeri în legătură cu camera dumneavoastră.
Oh, am făcut prea mult zgomot?
Îmi pare atât de rău.
A-Am spart câteva lucruri.
Desigur, voi plăti pentru tot.
De fapt...
Apreciez foarte mult ceea ce faceți voi.
Deci dacă e vreo...
E asta, e împotriva politicii hotelului?
Eu... Sunt doar foarte...
- Mă întorc imediat. - Bine.
Pentru tine, dacă... dacă o vrei.
Trebuie să plec.
Te iubesc atât de mult.
Te rog lasă-mă să plec.
Da. Ușa e deschisă.
Uite cine e aici! Slavă Domnului.
Înghețată. Cum stăm?
Atât de bine.
- Sunt vegană săptămâna asta. - Da, ei bine, eu sunt paleo.
Eu sunt ano.
E pentru atmosferă. Gen, atmosferă de despărțire.
- Da. - Înghețată.
- Da! - Nu, nu vreau să ne despărțim.
A fost cel mai bun iubit din lume, și eu sunt doar o persoană rece
care nu știe să iubească pe nimeni.
Nu ești rece.
Cu siguranță nu ești rece.
Ești caldă și confortabilă ca pătura asta.
Și ești toată înfofolită. Înfofolită și...
Dacă nu făceam lucruri care să-l rănească,
totul ar fi bine.
- Oh, Doamne. - Totul îl rănea.
Literalmente totul îl rănea.
- Dacă a sărit? - Nu a sărit.
O să fie la știri diseară
exact cum e mereu, bine?
Am mințit.
I-am dat numărul meu altui tip, și apoi am mințit despre asta.
Aș fi foarte supărată dacă el ar face asta,
dar el nu ar face asta niciodată.
- Ally? - Da?
De ce e un telefon în congelator?
Da, e vechiul meu telefon.
Mi-e frică să nu asculte cineva.
Crezi că federalilor le pasă
dacă ești o vară blândă sau o toamnă veritabilă?
Sunt o iarnă întunecată.
Nimeni nu o să mă mai iubească atât de mult vreodată.
Hai să ne concentrăm pe partea pozitivă, bine? Vreți?
- Hai să ne reorientăm. - Da.
Mai întâi...
Ești pe cale să devii atât de bună
- din cauza despărțirii astea. - Atât de bună.
- Hai. Hai. - Bine?
Gen cu cât e mai rea despărțirea, cu atât devii mai bună.
- Toată lumea știe asta. - Toată lumea știe.
Și deja arăți bine.
E gen foarte...
Indie sleaze.
Sunt grotescă.
- „Mulțumesc”, punct. - Nu.
Scuze.
Regret.
Am dat-o în bară. Chiar am dat-o în bară.
Nu, tu... Nu.
- Nu ai dat-o în bară. - Sunt o ipocrită.
Tot ce a vrut vreodată a fost reasigurare,
și singurul motiv pentru care nu am avut nevoie de asta de la el
a fost pentru că mi-o oferea constant.
- Nu. - Îmi e dor de el.
- Am nevoie de el. - Nu,
rămân fără moduri de a spune nu aici.
Era atât de sexy.
El... El era sexy.
Oh...
Doar îți făceam semn să-mi dai vapatul.
E pe partea ta de pat.
Mersi.
Ăla e al meu.
Ne pare rău.
Ați apelat un număr care a fost deconectat sau...
În această seară, alături de noi este Finn Grantham
cu o nouă ediție a știrilor de seară.
Sunt incredibil de entuziasmat astăzi...
...din mai multe motive.
Și puțin obosit să trăiesc
atât de multe evenimente fără precedent.
Dar din păcate, las telespectatorii în această seară...
Te iubesc, Jenny.
Ce naiba?!