SERIÁL NETFLIX
To není možné…
Každá jsme dostala jinou mapu.
Od začátku byly schované dvě pokladnice.
Takže honba za pokladem pro tebe byla jen dětská hra.
Skutečná hra začíná teď.
Budeme o pokladnice bojovat!
Připrav se, Saotomeová!
Mary!
Výborně.
Závěrečnou hru můžete sehrát ve vhodnějším prostředí.
Samozřejmě půjde o hazard.
Ahoj! Rád vás tu vidím.
Aoi? Proč jsi tady?
Džurakuová mi o tom řekla.
Musel jsem přijít.
Je to souboj mezi talentovaným nováčkem
a členkou rady Rozkvětu.
To bych si nedal ujít.
Budu vám dělat krupiéra.
Budu hlídat až do konce,
takže se soustřeďte jen na hru.
Teď rozhodně nesmím prohrát.
To nevadí.
Cílem této hry je dokázat Aoimu, jak jsem zdatná.
Ale můj plán se nemění.
Musím do toho dát všechno a zvítězit.
Budete hrát hru, která se jmenuje „odebíraná“.
„Odebíraná“?
Jo. Znáte hru zvanou Nim, že?
Dva hráči odebírají kameny z hromádky např. 20 kamenů,
kdo vezme poslední kámen, prohrál.
To je princip té hry.
Ano. Ale s těmito pravidly vyhrává ten, kdo začne první.
Budete házet kostkou, aby to bylo náhodnější.
Budete odebírat tyto kameny ze hry go.
Házejte na střídačku.
Odeberte tolik kamenů, kolik určí kostka.
Kdo vezme poslední kámen, prohrává.
Jiná pravidla nejsou.
Docela snadné, že?
Hru nelze nijak zmanipulovat.
Je férová a nestranná.
V jistém smyslu je to nejčistší hazardní hra.
To není možné.
To, co se nám dosud povedlo, se vůbec nepočítá?
Opravdu v této hře rozhodne jen šťastná náhoda?
Ne, nejde o štěstí.
Je způsob, jak vyhrát.
Když to vyjde, rozhodně můžeme vyhrát.
Ale mám šanci ji porazit,
když jsem ještě nedávno byla amatérka?
Jsi v pořádku?
Nevypadáš dobře, Mary.
Nic mi není.
Je mi líto, že jsem ti vždycky jen na obtíž.
Možná jsem hloupá, ale tuhle hru zvládnu.
Pomůžeme ti, když to bude těžké!
Co? „Pomůžeme“?
Počítáš i mě?
Samozřejmě!
Ale já si nevěřím!
To neříkej.
Přesně tak. Mám tu kamarádky.
Nemusím vyhrát sama.
Poslouchejte, vy dvě.
Co?
Můžeme začít hrát.
Budu odebírat kameny v počtu, který padne na kostce.
Smím zkontrolovat vybavení?
Jistě.
Nepoužíváme žádné hloupé triky.
Maryina kamarádka odešla?
Nejspíš šla na záchod.
Používáme jen černé kameny ze hry go, že?
- Přesně tak. - Chápu.
Jsem hotova.
Taky se podívám.
I ty mě podezíráš?
Nic jiného od své budoucí ženy nečekám. „I mělkou řeku považuj za hlubokou.“
Zdá se, že je vše v pořádku.
Kdo začne?
Ať začne Saotomeová.
Dobře.
Pojďme hrát odebíranou.
Mám perfektní strategii.
Kdybych hrála sama, měla bych šanci maximálně padesát na padesát,
ale ve třech rozhodně můžeme vyhrát.
A my tuhle hru vyhrajeme!
Teď mě poslouchejte.
Cuzuro, až začnu kontrolovat vybavení,
odejdi a práskni za sebou dveřmi.
Co? Proč?
Nemám čas to vysvětlovat.
Teď ti povím, kam máš jít.
Nevím, co tím sleduje.
Ale já Mary věřím.
Udělám pro ni cokoliv!
Je to dvojka.
Dobře. Odebírám dva kameny.
Teď hází Sakura.
Pět.
Odeberu pět kamenů.
Bude to dobré.
Saotomeová má cíl.
Jinak by nás nenutila to dělat.
Ale co když se mýlí?
Nesmím nad tím tolik přemýšlet.
Důvěřuj! A neboj se!
Trojka.
Už moc kamenů nezbývá.
Mary, dávej si pozor, co hodíš.
Je ubohá.
Myslím tato hra.
Nedá se v ní licitovat ani použít nějakou techniku.
Je jednoduchá, ale ne tak vzrušující jako ruleta.
A navíc…
Zase?
Ať při odchodu nedělají takový rámus.
Pak je lehčí provést nějaký trik.
Co se děje, Saotomeová? Jsi na řadě.
Co to řekla?
„Je lehčí provést trik?“
Zná můj plán?
Brzy nezbudou žádné kameny.
To je konec.
Tak házej.
Ne, dopadne to dobře.
S tímhle vyhraju!
To je šestka.
Jedna.
Mám spočteno, že zbývá sedm kamenů.
- Dva. - Teď bude na řadě ona…
- Tři. - …a pak bude konec.
- Čtyři. - Na šestku by to mělo stačit.
Pět a šest.
To je konec.
Šestý kámen je poslední.
Mary, vzala sis poslední kámen, tak prohráváš.
Cože? Proč?
S dovolením.
Počkej, přestaň!
Ptala ses proč.
Chceš říct:
„Proč jsem prohrála, i když jsem podváděla?“
Podváděla tak, že vyměnila kostku?
Přesně tak.
Ale kostky připravil Mibuomi.
Nebylo by mu to jako krupiérovi jasné?
Věděl o tom triku, ale nic neřekl.
Takový je to muž.
To vypadá, jako že jsem padouch.
Nikdo neřekl, že podvádění je zakázáno.
Vyhraješ-li podvodem, který soupeř neodhalí,
i tím prokazuješ hráčský talent.
Samozřejmě to nemá smysl, když to nedotáhneš do konce.
Nemám pravdu, Mary?
Trik spočíval v tomhle.
Zaprvé, před začátkem hry
jsi vyměnila kostku za vlastní,
když jsi „zkoumala vybavení“.
Ale pořád to byla normální, nezfalšovaná kostka.
Takže hra mohla pokračovat bez problémů.
Další jsou kameny ze hry go.
Ty, co jsme použili, pocházely přímo z klubu go.
V normální sadě go je 181 černých kamenů
a 180 bílých kamenů.
Jinými slovy, když tohle víš,
umíš si spočítat, kolik kamenů zbývá.
Používáme jen černé kameny go, že?
Saotomeová během hry počítala kameny.
Nakonec, když zbývalo sedm kamenů,
znovu vyměnila kostku, tentokrát za zfalšovanou.
Touhle kostkou se házelo naposled.
Na téhle kostce…
padá jen šestka.
To znamená, že bych nutně brala poslední kámen.
Saotomeová měla zfalšované kostky pro všechny situace.
Ale nikdo neřekl, jaká hra se bude hrát.
A námi používaná kostka je samozřejmě jiná než ty, co si připravila.
Proto musela kostku vyměnit dvakrát.
Tak by to ani krupiér nepoznal
a ona by mohla provést vítězný trik.
Navíc když měnila kostku,
její kamarádky dělaly rámus,
aby odvrátily naši pozornost.
Obdivuji tvou schopnost připravit se a přizpůsobit se situaci během hry.
Normálně bych prohrála.
Tak proč jsem prohrála já?
Měla jsem vyhrát. Proč?
Nestojí to za vysvětlování.
Před hrou jsem vzala jeden kámen.
To je vše.
Vyměnit kostky je předvídatelný trik.
Někdo nedávno použil stejnou metodu.
Takže jsem byla obzvlášť opatrná.
Když se namáháš podvádět, přirozeně očekáváš, že vyhraješ.
Takže mi došlo,
že necháš jen jeden kámen.
Využila jsem to ve svůj prospěch.
Byl to dobře vymyšlený podvod,
ale jak řekl Aoi,
musíš ho dotáhnout do konce.
Saotomeová.
Nezasloužíš si vstoupit do rady Rozkvětu.
Nemáš dost talentu.
Prohrála jsem.
Můj dokonalý vítězný plán se zhroutil.
Nebyla jsem dost dobrá, abych ji porazila.
Tak to uzavřeme.
Sakura Miharutakiová vyhrála v odebírané.
Vsazená Maryina pokladnice připadá Sakuře.
Mary Saotomeová.
Neměla jsi na víc?
Aoi si to příště dobře rozmyslí.
Copak? Snad nežárlíš?
Taková pitomost!
Výborně, Sakuro.
Kdo tušil, že ze hry na poslední chvíli bude tak napínavá bitva?
Nech si to. Nestojím o tvou chválu.
Ne, to neříkej.
Tady, slečno Miharutakiová.
Tohle je pokladnice Saotomeové.
Podváděla jsem a navíc
ona využila můj trik a já jsem prohrála.
Nic nenamítám.
Ale moje hra ještě neskončila.
Co je to?
To je mapa Saotomeové.
Proč je v mé pokladnici?
Mary!
Holky!
Našly jsme je!
Bylo to, jak jsi říkala, Mary!
Cože? Nová pokladnice? A teď?
Co s ní budou dělat?
Co se děje?
Cože? To musí být vtip.
To mi neříkej, Miharutakiová, je možné,
že jsi na to ještě nepřišla?
Být členkou rady Rozkvětu asi moc neznamená!
Vysvětli nám to, Mary.
Co je to za pokladnice?
Na začátku jsme se dopustily velkého nedorozumění.
Luštily jsme mapu pomocí stop.
Když nás zavedly k pokladnici,
myslely jsme si, že to je ten poklad
a že stačí ukrást soupeřce klíč, abychom ji otevřely.
Předpokládaly jsme, že to tak je.
Miharutakiová, ty jsi taky hledala poklad,
protože sis mapu vyložila jako plánek budovy klubu.
V kterých patrech jsi hledala?
Začala jsem v přízemí, samozřejmě.
Stejně jako my.
Prohledaly jsme přízemí a našly tam odpovědi.
Ale budova studentského klubu, kde hrajeme tuto hru,
má čtyři podlaží.
A oba notové zápisy se liší jen mírně.
Co to všechno znamená?
Došla jsem k tomuto závěru:
Dva číselné notové zápisy představují vícerozměrné souřadnice.
To byla ta pravá mapa.
A navíc
tato krabička, nalezená v místnosti, kterou ukázaly vícerozměrné souřadnice,
je ta pravá pokladnice.
Na číselných notových záznamech se nedalo poznat,
co jsou horizontální a vertikální osy.
Proto jsem holky rozdělila.
Neodešly z místnosti proto, aby vás rozptylovaly.
Už to chápu.
Výborně, Mary.
Gratuluju. Máš pravdu.
Hrála jsi se mnou, abys získala čas?
Ne, to není pravda.
Odhad vícerozměrných souřadnic byl jedna možnost.
Možná jsem byla příliš horlivá, ale…
Nechtěla jsem se vzdát možnosti, že v krabicích najdu odpověď.
Proto jsem chtěla najít obě krabice.
Odkdy jsi to věděla?
Když jsme my tři vyřešily první část,
ale tys byla přesto rychlejší,
nevěděla jsem, co dělat.
Dokážu nad tebou zvítězit?
Měla jsem strach.
Byla jsi tak sebevědomá.
Dokonce jsi mi ukázala svou mapu.
Sebevědomí vítěze!
To byla tvá slabina.
Takže nakonec
jsi prohrála, protože jsi nás podcenila!
No tak, co jsi řekla? „Ať ti kamarádky pomůžou?“
„Využila jsem tvůj trik proti tobě?“
Myslíš to vážně?
Mary!
To nic! Viděla jsi, jak se na nás dívala svrchu!
Je tak pitomá!
To je pravda.
Cože?
Dívala jsem se na tebe svrchu.
Byla jsem povýšená a arogantní.
Nedávala jsem pozor a prohrála jsem.
Spletla jsem se.
Jsi mimořádně nadaná.
Omlouvám se.
Páni, ta má úroveň!
Co to sakra je?
Ta pokladnice patří Mary.
Takže prohlašuji Mary Saotomeovou za vítězku této hry!
- Ano! - Dobře!
Jsi úžasná, Saotomeová!
Ne, vyhrály jsme díky vám dvěma.
Děkuju vám.
Co si o sobě myslíš, Sakuro Miharutakiová?
Proč jsi prohrála?
Můj plán byl dokonalý.
Ale ty jsi mi všechno zhatila!
- Co s tím? - Saotomeová má taky obojek.
To jí nikdy neodpustím!
Připravím ji o něj, ať to stojí cokoli!
Jsem jediná, koho smí slečna Džurakuová trestat!
Vsadily jste se o právo vstoupit do Rozkvětu.
Odteď tam Mary může vstoupit, kdykoli bude chtít.
Žádné námitky, Aoi?
Žádné námitky.
„Kdykoli.“ Chápu.
Jsi přesně taková, jak jsem si myslel!
S tebou to dokážeme!
No tak, Mary, přidej se k Rozkvětu!
Počkej, zrovna jsme řekli „kdykoli“.
Byla by škoda nechat si ujít takový talent!
- Počkej… - Prosím, Mary!
- Moc nám tím pomůžeš! - Jsi blízko!
Taky tě o to žádám, Saotomeová.
Máš na to, být členkou rady.
Díky, ale…
Hej. Počkej, Sakuro.
Proč se do toho pleteš?
Jen říkám svůj názor jako členka rady.
O čem to mluvíš?
Ty v radě samozřejmě končíš.
Co?
To ne! Jen proto, že jsem jednou prohrála?
Už jsem se mnohokrát osvědčila!
To je ten problém.
Jsi dlouho úspěšná a mohla jsi vyhrát.
Ale prohrála jsi, když na tom nejvíc záleželo. Opustilo tě štěstí.
Když tě necháme v klubu,
budeš nám nakonec na obtíž.
Nepotřebujeme někoho, kdo nosí smůlu.
Teď se budeš bát a spoléhat na nás, že tě zachráníme.
Až do konce studia budeš jen ubohá členka.
Sakuro! Ty se taky přidáš k Rozkvětu?
Samozřejmě!
Ty vydáš za 100 dalších členů!
Mám štěstí, že mám tak báječnou snoubenku!
Takže…
Znamená to, že rušíš i naše zasnoubení?
Co?
Zklamala jsem tě, že?
Nemůžeš si vzít dívku, která by ti dělala jen potíže.
Nebuď hloupá. To bych neudělal.
Nevzdám se výhod plynoucích ze spojení dvou mocných rodin.
Je mi jedno, jaká jsi.
„Výhod“?
Nepodceňuj mě. Nejsem tak hloupý.
Chápu. To je pravda.
Pokud se Mibuomiovi a Miharutakiovi spojí,
budeme patřit k nejmocnějším rodinám v Japonsku.
Odvolat zásnuby by bylo hloupé, že?
Ale zpátky k věci.
Možná jsem otravný, ale řeknu to ještě jednou, Mary.
Přidej se k Rozkvětu.
Nebudeš litovat.
Slibuju ti nejlepší podmínky.
HOLČIČÍ ODPOR
Co?
O čem to mluvíš?
Hmm?
Připojit se k organizaci vedené ubohým pitomcem, jako jsi ty?
Nikdy se k vám nepřidám!
Ať se děje cokoli. Nikdy!
Takže Maryin plán „Vítězného koně“,
který zahrnoval Studentskou radu i Rozkvět, skončil až příliš snadno.
Myslím, že to je Maryin styl.
Togakušiová se asi bojí, co s námi bude.
Ale já nemám strach ani za mák.
OTEVŘENO HRA: POCHYBOVAČNÝ POKER
Plán s „Vítězným koněm“ nevyšel,
ale já vím, že jednou z nás tří budou vítězky.
Když vidím Mary,
dokážu věřit, že se tohle přání splní.
Nevím, jaké výzvy nás teď čekají,
ale ať se stane cokoli, já budu s Mary.
Mary galantně vstoupila do mého života
a podala mi pomocnou ruku.
Protože ona je můj princ!
Vzdal jsi to s Mary Saotomeovou?
Vůbec ne. Uchvátila mě.
Na téhle škole z ní bude rozhodně velká hráčka.
Odvážná slova poté, co tě tak dramaticky odmítla.
Přesně tak.
Proto ji za každou cenu musím dostat do Rozkvětu.
Jinak…
ji budu muset zničit.
Překlad titulků: Markéta Demlová