Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Надявам се да те приемат. Няма ли да е чудесно, Хана?
Не знам. - Тук ще ти хареса, скъпа.
И без това вие ще решите. - Какво? Не.
Нали се разбрахме? Гледай на това като на възможност.
Много деца ще се радват да учат тук.
Всички говорят за творческите занимания.
Изучават изкуства и занаяти чак до девети клас.
Мислех, че сме се разбрали.
Ти бързо си намираш приятели. Ще бъде много хубаво.
Важно е Хана да бъде приета в това училище.
Важно е за нас, за Хана и за целия ни живот.
Така мога да го опиша. Знам, че звучи надуто,
но наистина ще бъде чудесен подарък за нас.
Не мога да ви обещая... Не.
Имаме много кандидати.
За четвърти път ще смениш училището, Хана.
Да, местим се често заради работата на Улрик.
Аз съм лекар и...
След това сляха две училища и новото беше твърде голямо за нас.
В "Ларкдейл" ли учиш, Хана?
Харесва ли ти там? - Да.
Да и не. Нали, скъпа? Хана има голям творчески талант.
Ученето й доставя удоволствие. Нали, Хана?
И е общителна. Тя се разбира с всички, така че...
Липсваше ни балансът между игра, творчество и учене.
Познавате ли нашите ценности?
Ето ги. - Тя ги знае наизуст.
Да.
"Общността около децата насърчава общуването между тях."
Ние умеем и да се забавляваме, Хана. При нас е много забавно.
Имаме големи тържества.
Предстои екскурзия, уредена от родители.
Ще има лагерни огньове, хубава музика и лудории.
Това е акцентът на годината. Родителите работят много.
Наистина много.
Всички трябва да участват. Те са гръбнакът на училището.
Повтарям, че не мога да обещая.
Поговорихме си. Ще видим какво ще стане.
Да.
След четири месеца
Родителска среща
Нали? - Ще бъде забавно.
Да се представим, когато влезем.
Съгласен съм.
Извинете. Нося сладкиш.
Здравей, Улрик. - Здравей.
Извинете ме.
Радвам се за Хана. - Стана много добре.
Има раздвижване. - Да, не знам как стана.
И аз, но ми дължиш бира. - Добре.
Здравей.
Радвам се да те видя. - И аз.
Време е да започваме. Не ни достигат столове.
Аз съм Моа-Брит. - Пив. Моа-Брит ли?
Моа-Брит. - Аз съм Улрик.
Здравей, Пер. - Моят партньор на тенис Улрик.
Да, здравей. Аз съм Венке. Пер ми каза за теб.
Здравей, Венке. - Аз съм Пив.
Моля? - Приятно ми е.
Сив или Пив? - Пив.
Пив. Хубаво име. Истинско ли е?
Всъщност е Перниле, но... - И така...
Точно така.
Да.
Добре. Сега сме шести "Б".
Ще кажа само, че децата растат.
Те са като дребни възрастни. - Да.
Предлагам да започваме.
Мина само седмица, но е време да се залавяме за работа.
Трябва да организирате екскурзия. - Екскурзия!
Точно така.
Достатъчно. Не сега. Свали краката си.
Така правим тук. - Извинете.
Благодаря. Венке, ще водиш ли протокола?
Разбира се. - Благодаря.
Да. Благодаря.
Виждам нови лица, които да поздравим.
Пив и Улрик, представете се.
Да, разбира се.
Здравей, Лиз. - Кол се разстрои и...
Нося нещо за хапване. - Влизай. Тъкмо започнахме.
Остави ги на масата. Венке донесе сладкиш.
Има ли място за Лиз? - Ще постоя права.
Има ли друг стол? - Няма.
Трябва да има място за Лиз. - Седни на моя стол.
Ела. Има много място. - Благодаря.
Предлагам сега новите родители да се представят.
Слушаме те, Пив. - Да.
Благодаря. Аз съм Пив, а това е моят...
Трябва да говориш по-силно. Изправи се.
Добре, разбира се.
Какъв е проблемът? - Никакъв.
Да, аз съм Пив. - Също и Перниле.
Това е чудесният ми съпруг Улрик.
Ние сме родителите на Хана. Мисля, че някои от вас я познават.
Интересно ми е. - Да.
Защо сменяте училища?
Расмус и Сине казаха... - Родителите на Мая ли?
Да, ходим на спининг. - Тренират заедно.
Какво съвпадение. Мая е една от приятелките на Хана.
Доколкото чух, Хана сменя училището за четвърти път.
Има ли някакви специални нужди, за които трябва да знаем?
О, не.
Не, няма нищо такова. - Добре.
Хана е много творческа натура
и има желание да учи.
Когато ни се удаде тази възможност, се възползвахме.
Хана е добре дошла тук. - Така е.
Аз съм Торбьорн. - Има предвид лорд Бьорн.
Имаше лек дисонанс в стаята.
Гори.
Аз съм бащата на Бертил. - Да, добре. Чухме за него.
Той казва, че Хана е много мило момиче.
Тя е специална, уникална. Аз съм Юли, съпругата на Торбьорн.
Здравей, Юли. - Здравей.
И ние мислим така, разбира се. - Да.
Добре.
После ще имаме много време да говорим с Пив и Улрик.
Може би на екскурзията. Пер, има ли новини от комитета?
Разбира се. Предстои купон за родителите.
Тази година темата ще бъде... Барабани, моля.
Китай! - Да!
Ще има костюми, дим сум,
чоп суи, саке и всичко останало.
Сакето е японско.
Тази година Томи и Бетина отново ще бъдат домакини.
Може ли? - Добре.
Давам думата на Лиз.
Ако бях китайка, щях да се обидя.
Да преброим китайците в класа. Един, двама... Не са много.
Томи, стига. - Обидно ли е, ако не са тук?
Напълно съм съгласна с Лиз.
Не е добро послание към децата.
Сега ще каже за уока. - Какво е посланието?
Стига, Бетина. Сериозно ли? Не четеш ли вестници?
Това е пълна истерия. - Ласе, не.
Да, политически некоректно е.
Темата ще бъде Китай. Точка.
Обикновено не разговаряме с такъв тон.
Да преминем към екскурзията.
Да, Бетина.
Питах се как върви приобщаването?
Браво.
Какво имаш предвид с това?
Долавям безпокойство в класа.
Конрад ли го усеща? Искам да разбера.
Може да е твърде важно, за да попадне в точка "Други".
Още не сме стигнали до нея.
Не е трудно да кажем няколко думи за приобщаването.
Нещо конкретно ли те интересува? - Използваме ли още този термин?
Нека да обобщя. В класа няма агресивни деца.
Искам да подчертая, че директорът
отговаря за деца по чл. 20. Край на дебата.
Ние трябва да се жертваме за отбора.
Синът ми няма да се жертва за отбора, ако ще живее в страх.
Добър вечер.
Здравей, Ейдриан. - Здравейте, всички.
Здравейте. Послушни ли са?
Те са образцови. - Добре.
Улрик е лекар, ако някой има нужда да му измери кръвното.
Какво обсъждате?
Екскурзията. - Приобщаването.
Да, и приобщаването.
В дневния ред ли е? - Не, не е.
Кой обича да обсъжда приобщаването? - На никого не му харесва.
Ти ли, Томи? - Не.
Не ли? Винаги може да дойдеш в кабинета ми.
Не, не беше... - Така ли? Да, не го очаквах.
Какво е това? Ти ли беше, Венке? Отново ли си пекла нещо?
Да, но не се получи много добре. - Вкусно е, както винаги.
И когато си лоша, си добра.
Добре е.
Има и кафе. - Не, благодаря.
Проверявах има ли нужда от мен, преди да си тръгна.
Ще ми заемеш ли 20 евро? - Ако ви трябвам, потърсете ме.
Благодаря. Остана екскурзията и ще приключим за днес.
Екскурзията ли? Вълнувам се. - Да.
Ние също. - Всичко хубаво.
И на теб. - Довиждане.
Приятна родителска среща. - До скоро.
Дали ще идва? - Не, надявам се.
Пер, екскурзията. - Добре.
Аз поемам. Идвам.
Какво имаме тук? Това е програмата за трите дни.
Погледнете. Струва ви се същата като всеки път,
но нима една съществена промяна - годината.
Знаете програмата. Тя е същата от години.
Ако нещо върши работа, няма нужда от промяна.
Сториха ми се много... - Мили хора в добри отношения.
Точно така. И чудесни... - Има разнообразие.
Именно.
Харесах Торбьорн и Юли.
Онази с розовата коса ли? Мислиш, че е секси.
Какво? Не я виждам така. - Наистина ли?
Тази Бетина беше голяма чаровница.
Ти си лош. - Сигурно е много мила.
Да, след като я опознаеш. - Точно така.
Това парти за Китай минава границата.
Да мислим за това, когато му дойде времето.
Жалко, че ще пропусна първия ден в бунгалото.
Всичко ще бъде наред. Ще дойдеш в събота. Ще го измислим.
Постарай се на тази екскурзия.
Знам, имаш право. Ще бъде добре да останем насаме с Хана.
И Пер ще бъде там. Той е супер. Съгласна ли си?
Да, много харесах Пер и...
И кого? Венке ли? - Венке.
БАЩИ И МАЙКИ
Здравей, Улрик. - Здравей.
Добре дошъл в бунгалото. - Благодаря.
Само двамата ли сме?
Вижте. Новият дойде. - Ето го.
Радвам се да те видя. - И аз.
Здравей, Хана. Как пътува?
Антон, покажи всичко на Хана.
Защо да го правя? - Антон.
Момчета.
Здравейте.
Бетина, имаме проблем с една гарнитура.
Има скъсана гарнитура в спалното на момчетата.
Трябва да се оправи.
Юлиан, идваш ли? Юлиан!
Родителите му не могат да дойдат.
Дите и Ян са малко скарани.
Те са родителите на Юлиан.
Имат затруднение и им помагаме. - Да, объркано е.
Да пием кафе. Нося сладкиши.
Няма ли да разтоварим първо? - Разтоварвай, Бетина.
Ние ще направим кафе. - Да.
По дяволите.
Не идвай тук.
Има проблем с тръбата.
Винаги ти ли ходиш на екскурзиите?
Признавам си, че досега не сме ходили.
Пив ще дойде утре.
Заета ли е? - Не, имаше проблеми в работата.
Какво работи?
Има бутик. Тя е дизайнер.
Точно това си помислих. - Какво?
Създава усещане за изисканост, когато влезе в стаята.
Не знам. Иска ми се да я изям.
Торбьорн ще дойде ли утре?
Ще пристигне по-късно днес. Не може да се откъсне.
Той е глупава маймуна.
Какво?
Глупава маймуна.
Много се вълнувам. - Да, и аз.
Здравей.
Да ти помогна ли? - Няма нужда.
Здравейте.
Добре дошли.
Здравей, Торбьорн. - Здравей.
Носиш ли усмивката? - Както винаги. Знаеш.
Здравей. - Здравей, Ерик.
Как е? Има ли достатъчно място?
Да, побрах се, Торбьорн.
Не отправяш послание за устойчивост.
Успокой се, Грета.
Торбьорн! Торбьорн!
Да, да. Благодаря.
Знаете правилата, деца. Играем със...
Всички. - Да. Всички мнения са...
Равноправни. - Да, Моа-Брит?
Без физически и психически тормоз.
Не, разбира се. Кое е най-важното правило?
Не бъркаме в хладилника... - ... без позволение.
Точно така.
За Ласе и Пер. Тази година закуската е в 6,30 ч.
В 5,30 ч. може да се включите в йогата отвън.
Сутрешна йога ли? Този мъж е луд.
Пер, ела тук. - Всички ще се съгласят.
Спокойно. Всичко е под контрол. Имам кратко съобщение.
Щастлив съм, че много хора се включват тази година.
Венке, 70 кошнички ли правиш?
Осемдесет. - 80 кошнички.
Гарнирани са с шоколад "Валрона" и марципан "Съмърбърд".
Браво, Венке.
Чудесно. Имам едно съобщение. Венке...
Наложи се да спрем водата в банята на момчетата.
Има скъсана гарнитура. Ще се къпем в женската баня.
Ще се къпем във... - Не.
Пер, имаш ли нужда от помощ за гарнитурата?
Не, трябват ми половин цол фибърни уплътнения.
За тези тръби са три четвърти. - Не и за онези.
Три четвърти. - Видях ги и са половин цол.
Да прекъснем събранието. - Да, Бетина.
Трябват ти три четвърти цола.
Извинете. Картата ми блокира. Не можех да вляза.
Отговаряш за тоалетните, Лиз.
Като предишните три години.
Ела навреме поне веднъж.
Хайде, Хана.
Няма ли да отидеш при другите? - Не знам.
Не знаеш ли?
Не искаш ли да играеш? - Ние не играем, татко.
О, вярно. Тогава се помотай с тях. Така ли се казва?
Не познавам никого.
Какво става? Скъпа.
Искам да се прибираме. - Ние току-що пристигнахме.
Не искам да бъда тук.
Знам, но имам добро предчувствие.
Винаги го казваш.
Не, съмнявам се. Дали не е майка ти?
Не искам. Не искам да бъда тук.
Не искам. - Скъпа, слушай.
Хайде да... Не е толкова лошо. Нали?
Да поседим тук.
Искаш ли да видиш пауна?
Паун ли? Искаме да го видим.
Без възрастни.
Да отидем при езерото.
Паун ли има? Къде?
Това е тайна.
Отиваме да видим пауна.
Добре.
Носиш ли си телефона?
Фредерик. - Да?
Има ли паун някъде тук?
Не знам, но има бира в хладилника. Искаш ли?
Трябва да вдигна.
Здравей, скъпа. Да.
Пристигнахме. - Добре ли върви?
Всички се суетят. - Наистина ли?
Знаеш как е с много хора. - Детето ни радва ли се?
Добре е. Излезе да си играе, макар че не се казва така.
Тя е на 12 години, Улрик. С кого си играе?
С всички. - Това е чудесно.
Пропуснах да ти кажа. Другите споменаха
къпане в езерото. Може ли да ни запишеш за участие?
Улрик, искаш ли да помогнеш?
Одобряваш ли? - Да, но трябва да затварям.
Директорът има клуб, така че...
Сега е моментът. - Дай ми две секунди. Идвам.
Добре. - Ще го уредиш ли?
Да. - Чудесен си. Обичам те.
Ще се видим утре, скъпи. Целуни Хана от мен.
Чао. - Дъждобранът е в жълтия сак.
Ето ме и мен.
Цели се по-близо до ръба.
Това е класическа грешка. Много хора го правят.
Удряй тук. Хайде.
Видя ли? Браво на теб.
Миналото лято си построих тераса.
Наистина ли? - Да.
Помириши. Великолепно е.
Много хубава къщичка на дърво. - Построих я миналата година.
Ти ли? - Да.
Стана набързо, но децата я харесват.
Лиственица ли е? - Какво?
Да. Сибирска лиственица.
Не, Улрик. Не е.
Трябва ли ви още един човек?
Избери си оръжие. Забавлявате ли се, деца?
Бертил мина препятствията за 58 секунди.
Не се изненадвам. Включете Хана в заниманията си.
Добре, но тя не е тук.
Мисля, че е с Юлиан. Ще се радвам, ако я потърсите.
Какво прави с този тъпак? - Не говорим така за съученици.
Моля ви да я потърсите.
Не тичайте в близост до брадвите.
Отидете до пещерата. - Не искаме тъпата ти пещера.
Тогава се включете в общността. - "Общността".
Малки хулигани.
Да започваме. Ще нацепя подпалки.
Добре.
Тук някъде има ли паун?
Аз не знам. А ти?
Не, но Хенрик има овце, както и един щраус.
Питам, защото Юлиан спомена паун.
Не се тревожи за Юлиан. Той е добро момче.
Не те разбирам. - Казвам го, ако се притеснявате.
Няма нужда. Свестен е.
Да, много добро момче. - Да.
Отивам да я потърся. - Да.
Ще се опитам да цепя големите.
Не забравяй за клуба по плуване.
Пристигам утре в 10 ч.
Боже.
Обичаш ли ме?
Тук ли си? - Здравей, татко.
Изглежда забавно.
Откъде го взе? - От пауна, естествено.
Естествено.
Къде е този паун?
Няма да ти кажа.
Искаш ли да се включим? Ела.
Да, да се включим. Идвай.
Улрик.
Не!
Добре, Торбьорн.
Изведнъж се оказа, че съм преял.
Понякога и аз ям повече. Това не е тайна.
Мислех, че се владееш, Пер. - Щеше да се подлагаш на хипноза.
Да, и свалих 20 кг, но е трудно да задържа теглото си.
Това е сериозно, Пер. - Знам.
Имам малък проблем. Наясно съм.
С Венке сме в списъка на чакащите за плувния клуб.
Когато влезем, ще потръгне.
Защо? - Ще тренирам усилено.
Ще говоря с добри хора, които ще ми държат сметка.
Директорът не плува ли гол?
Много хора го правят, но за мен това е изключено.
Не се чувствам удобно, но всеки сам си решава.
И ние мислим да се запишем. - В плувния клуб ли?
Не става точно така, Улрик. Има списък с чакащи.
Не е ли само плувен клуб? - Не само.
За мен е важно усещането за принадлежност.
Чувствам се сигурен, когато взаимно си пазим гърба.
Кой членува? - Торбьорн и Юли.
Само те ли? - От нашия клас да.
Има списък за кея на Ейдриан, но с Венке ще бъдем...
Пер, какво ядеш? - Какво?
Какво ядеш?
Пита по-точно с какво преяждаш, защото ти правиш това.
Със сладко - шоколад, десертни блокчета, лакта,
кръглите пастички от "ДанКейк"...
Но "Рийс" ме убива.
"Рийс". Звучи много страшно.
Как беше хипнозата? - Много забавна.
Трябва да бъдеш готов за нея.
Мисля, че нагласата е най-важна.
Кал никога не е имал въшки. - Браво, Лиз.
Проверявам го всеки ден, понякога по няколко пъти.
Не мога да кажа същото.
Затова не е честно, че винаги подозират Кал.
Защо имат рисуване чак до девети клас?
Може ли да седна тук? - Да.
Обсъждаме учебния план.
Разбирам защо има рисуване, но защо продължава до девети клас?
Именно.
Със заместниците само играят футбол.
Трябва да има по-добри възможности.
Точно от това се оплакаха Ким и Шарлоте,
а после ги изгониха. - Те много ми липсват.
Не бива да изключват за това. - Направиха го.
Никой не се опълчва на Ейдриан. Всички се боят от него.
Не съм имала проблеми с него.
Тогава ти говори с него. Аз няма да се намесвам.
Започваме ли нощното състезание?
Нощно състезание, деца.
Елате насам.
Какво пише?
Мисля, че е натам. - Добре.
Къде е татко? - Не знам.
Торбьорн, какво ще получим, ако намерим съкровището?
Честта от победата, синко.
Ще покажете на всички как се побеждава.
Мисля, че е натам.
Браво, Антон.
Пише наляво.
Тук е страшно. - Мамо, престани.
Къде ли е баща ти?
Стига.
"Влезте в мъглата, но помнете, че не сте сами."
Това е прекалено. Да се върнем.
Чуваш ли? - Какво? Не.
Идваш ли? Насам е.
"На кръстопътя тръгни надясно."
Трябва да е тук.
"Продължи напред. Отдясно е Мъртвешкото блато.
Нощното дете завлича там деца в леговището си."
Страшно е. - Мислиш ли?
Хана, поне се опитай.
Не ти ли е забавно, Юлиан?
Мама и татко се развеждат.
Това е лошо.
Тъжен ли си? - Не.
Родителите ти тъжни ли са?
Каза ли на учителката? - Не.
Само ние ли знаем?
Дори те не знаят, че аз знам.
За бога, Ласе! Стига.
Хана?
Деца, отказвам се. Връщам се при огъня.
Хана, това не е хубаво.
Ето го. Голям глупак е.
Ето ви и вас. Мръдни.
Къде беше, татко? - Аз ли? Вие къде бяхте?
Защо се смеете? Кое ви е толкова смешно?
Спокойно, Улрик.
Отивам за бира.
Защо се ядосваш?
Можеше да ни кажеш предварително каква ще бъде темата.
Не, тя е изненада. Няма да се изненадаш, ако знаеш.
Кал още е малък за тези неща. Хана не е ли?
Казва се "нощно състезание".
Да, беше малко страшничко, но децата се забавляваха.
Какво висеше на куката? - Прасе.
Прасе ли? - От прасетата на Хенрик.
И без това щеше да го коли. Този бандит се забавлява, нали?
Не, Томи. Не беше забавно. - Успокой се.
Ние се забавлявахме.
И не наричай детето си "бандит". - Защо?
Ако го наричаш така, ще се превърне в бандит.
Не е ли позволено? - Не говорим за ценности,
защото няма да разбереш.
Не ме учи как да гледам сина си. - Млъкни!
Какво ще кажеш ти?
За нов родител преживяването сигурно е било шокиращо.
Е... - Слушай, Лиз.
Догодина ти го организирай, щом си възмутена.
Ти го направи догодина.
Не го приемам. Децата се справят с всичко.
Да, могат, но трябва ли?
Приключих. - Тръгваме.
Торбьорн! Ти подкрепяш ли го?
Трябва да се грижим и за доброто на животните!
Седни и млъкни.
Ще сложа децата да спят, за да останем само възрастни тук.
Да. - Да ни бъде приятно, Лиз.
Разбира се. - Нали и тя това каза.
Ласе, тук има деца.
Ти го каза.
Укроти се. - Какво?
Тук има деца. - Благодаря, Торбьорн.
Деца, време е за лягане. Хайде.
Едва девет е.
Не, по-късно е.
Пийни още едно, Ласе. Заповядай.
Брендито обикаля.
Пер, трябва да го опиташ. - Няма нужда.
Да, моля. - Кажи колко.
Стига.
Този път ще пропусна.
Лиз, бутилката е 500 евро.
Чакай. Толкова ли струва? - Заслужаваме да се почерпим.
Това е твърде вулгарно за мен и крайно неуместно.
Не си длъжна да го опитваш.
Децата заспаха, както и Торбьорн.
Улрик. - Да, моля.
Извинявай. Спънах се.
И аз си лягам. - Лека нощ, Моа-Брит.
Сладки сънища.
Лека нощ, скъпа. Ще пия още едно и идвам.
Добре. Не забравяй за закуската. Ласе?
Какво? - Ще ставаш за закуската в 6,30 ч.
Не го опитвай, ако те е страх.
Фредерик, ще ми налееш ли?
Глезиш ни. Лека нощ.
Наздраве. - Наздраве, Томи.
Така. Твой ред е да бъдеш глупавата маймуна.
Така ли?
Ей, новия. - Улрик.
Как? - Улрик.
Хей, Уле. - Уле!
Да, кажи.
Знаеш ли нещо на "Биг Фет Снейк"? - Да.
Всъщност знам. - Чудесно.
Ще ми хареса. - Не е ли малко старо?
Бетина, включи се.
Бетина!
Бетина пя с нас.
Улрик, знаеш ли хубави балади?
Не бих казал. - Това е трудно.
Съжалявам.
Красиво е.
Искаш ли да я изпушим?
Лиз!
Добър човек ли си?
Беше дълбоко.
Не знам. Не те познавам.
Не знам.
Добър баща ли си?
Да, ставам. Така мисля.
Защо го каза?
Мисля...
Аз правя всичко за Хана. Всичко.
Мисълта е прекрасна.
Има логика. - Мисълта за какво?
Идеята да поемеш пълна отговорност за нещо в този живот.
За всичко ли?
Само за Хана.
Би ли умрял за нея?
Да, естествено.
Разбира се.
Това естествено ли е?
Не го ли правим всеки ден? - Улрик.
Не знам.
Аз съм на екскурзия.
Позволено ли ти е да пушиш джойнт с мен посред нощ?
Възседнал дънер ли?
А на теб?
Торбьорн ми позволява всичко.
Улрик?
Улрик. - Колко е часът?
Здравей.
Каква жилетка носиш? - Какво?
Намерих я някъде. Стана ми студено.
По дяволите.
Пил ли си? - Какво?
Така ли е? - Не.
Не, много, но някои хора тук умеят да се забавляват.
Не съм мигнал цяла нощ. - Знаеш ли къде е Хана?
Тя...
Тя е някъде отвън.
Върви да се изкъпеш.
Здравей, кифличке. - Здравей.
Здравей, скъпа.
Сладкишчето ми. Липсваше ми. Дай да те огледам.
Сама ли спа горе? - Да, с Юлиан.
Аз съм Перниле. Може да ме наричаш Пив.
Добре, Перниле.
Кои са родителите ти? Не ги познавам.
Не са тук.
Кой идва на езерото? - Здравей, Юли.
Здравей.
Не е ли твърде облачно? - Всеки момент ще се проясни.
Да. - Здравей, Бетина.
Здравей.
Мама ще си вземе нещата.
Да. Ние тръгваме. - Мама ще ти донесе банския.
Спокойно, Тор е долу. Всичко е под контрол.
Не се тревожа. - Разбира се,
но той владее положението долу. Улрик казва, че си дизайнер.
Да, изработвам предмети от керамика и камък.
Случайно да си от "Пив и Ко"?
Да. - Невероятно. Много сладък бутик.
Сега се разширихме. - Да.
Кажи ми, ако харесаш нещо. - Благодаря.
А ти какво работиш? - Аз съм само детски психолог.
Работата ми е по-обикновена. Ще се видим долу.
Улрик, как си? Как е главата?
Мисля, че е сачменият вентил.
Когато не работи, налягането е постоянно.
Затова тук капе, но ако спра тече... - Да?
Ще сложа нова гарнитура и малко кълчища.
Да.
Когато го запуша, и без да сменям уплътнението днес,
мисля, че душът ще работи добре. - Да.
Сега не може да се къпеш. Отиди в женската баня.
Изглеждаш ужасно. До скоро.
Чети надписите!
По дяволите.
Хайде, подай. Насам.
Браво, скъпа.
И ние можем да вземем топката, Юлиан.
Мамо, той е мил.
Не ми се играе повече.
Ела.
Беше ли студено?
Беше освежаващо. - Представям си.
Всичко наред ли е с него? Имам предвид Юлиан.
Не питай мен.
Какво става с него? - Нямам представа.
Питай Ейдриан. Той се занимава.
Децата по чл. 20 са негов ангажимент.
Той я следва неотлъчно, откакто сме тук.
Не я изпуска от поглед. Малко е...
Добре.
Поне аз не я видях да си играе с друг.
С никого ли? - Не.
Аз само ще...
Не е редно да си с махмурлук.
Не съм.
Говори ли с Пер за плувния клуб?
Трябва да се подмазваш 20 години на Ейдриан. Аз не мога.
Добре. - Какво?
Какво можеш, Улрик? - Престани.
Лежиш с махмурлук и бездействаш. Това е много невзрачно.
Какво да правя?
Помогни на дъщеря си да се впише.
Нали затова сме тук? - Тя си играе с Юлиан.
Още ли си пиян? - За бога.
Защо не се включиш поне веднъж? - Какво? Правя го от два дни.
Един. - Да се разменим. Аз си тръгвам.
Стига, успокой се. - Не. Прибирам се.
Стига, овладей махмурлука си. Венке идва.
Здравейте. - Здравей.
Вие настанихте ли се добре? - Да. Нали, Улрик?
Не искам да ви досаждам, но само вие
още не сте платили таксата.
Мислех, че ти...
Само 35 евро е, но ценим социалния аспект.
Да.
Сега ли? Добре.
Каква жега.
Чудесно. Благодаря.
Той обича водата. - Да.
Обелиха кората от всички дървета.
Какво? - В кръг около дървото.
Беше трудно.
Здравейте. - Здравей, Пер.
Свалил си някое кило. - Да.
Да, браво на теб. - Много добре.
Ще запаля скарата. - Хвърли няколко кюфтета.
Пер-Кюфтето.
Бившата.
Няма край. - Не, няма.
Не си ли намери нов?
Защо мислиш така?
Само защото Бетина каза...
Какво? - Вече не знам.
Какво? - Сигурно те бъркам с друг.
Какво става? Върху какво съм легнал?
По дяволите.
Ваня?
Ваня.
Улрик?
Юли? - Да.
Може ли да те попитам нещо?
Разбира се.
За този чл. 20.
Говориш за Юлиан. - Да, вероятно.
Можеш да потърсиш чл. 20 в Гугъл. - Разбира се.
Всичко с него наред ли е?
Да, със сигурност.
Мога да те успокоя. Аз съм професионалист.
И Хана ще реагира, ако й е неприятно.
Изглежда не е направил нищо.
Точно така. Не е.
Неофициално това е една от целите на плувния клуб.
На плувния клуб ли? - Знам, че звучи конспиративно.
Не е. Някои помагаме на училището, където и да се намираме.
Пив, слушай. Хана е добре.
Погледни я. Виждаш ли нещо притеснително?
Те по-скоро напреднаха. - Да.
Да, вероятно ще трябва да свикна с новите неща.
Напълно те разбирам.
Понякога трябва да разпуснем,
да забравим за всичко и да се държим естествено, Пив.
Имаш красиви ръце. - Благодаря.
И Торбьорн ли е психолог?
Не, не е. Той е дърводелец. - Чудесно.
Такъв мъж се нуждае от пространство.
Свобода.
Разбираш ли? - Да.
Изчезвам.
Този знае как да се забавлява.
Снощи дойде, мъртвопиян.
Стоеше в ъгъла и обясняваше,
че повече се интересуваш от дрехите на Хана,
отколкото от връзката ви.
Не го каза с лошо чувство.
Беше много сладко.
Беше се отрязал като казак.
Тор му даде моя жилетка
и го заведе да си легне. - Добре.
Вече трябва да тръгвам. Ще се изпусна. До скоро.
Какво правиш?
Какво е това?
Желе с краставица. - Знам, но защо правим това?
Затопляме го с ръце.
Ще го изтръскам. - Недей.
Ще внимавам.
Улрик, не.
Още веднъж. - Добре, стига.
Ще се вмъкна тук.
Жалко, че децата не помагат в готвенето.
Да, вкъщи винаги помагат.
С Кал правим канелени кифлички.
Ние с Джулс споделяме чувствено преживяване.
Това е комбинация от цветове, миризми и вкусове.
Има и осезателен аспект. - Съгласна съм.
Сложи аспержи на скарата. - Отивам.
Много добре. - Изглежда вкусно, Бетина.
Това искат децата.
Няма да стане. - Само ме слушай.
Защо все си сърдита? Желето с краставици не става.
Желе с краставици ли? Колко ретро.
Нали? Рецептата е на майка ми. - Чудесно.
Не е веган. Желатинът е от свински крачета.
Тези деца са хитри.
Не може да бъде.
Лиз, отмести се.
Какво? - Трябва ли да стоиш тук?
Стига с тези кошнички. - Трябва да ги оставя.
Някой да е виждал шестте шоколада, които бяха тук?
Не, Венке.
Оставих тук шест шоколада "Валрона".
Не може да изчезнат. Трябват ми за кошничките.
Как е желето с краставици? - Търся поднос.
Улрик, нали няма нищо лошо, че изпушихме онзи джойнт снощи?
Не разбирам.
Пив ми се струва напрегната. Не искам да създавам проблеми.
Разбира се, няма проблем. - Чудесно.
Не може да изчезнат.
Задръж жилетката за другия път. - Твоя ли е?
Виждали ли сте шестте шоколада, които бяха тук?
Не. - По дяволите.
Мисля, че е почти готово.
Ти ли изяде шоколада?
Какво? Не, разбира се. Не бих го направил.
Не знам какво да кажа, Венке.
Може да кажеш, че си изял шест шоколада "Валрона".
Шест шоколада "Валрона".
Стига. Не съм, разбира се. Щеше да забележиш.
Знам, че е малко объркано. - Престани да го повтаряш.
Какво? - Объркано.
Не казвам "объркано". - Постоянно го повтаряш.
Сега ти пречи как говоря ли?
Обвини ме, че съм изял шоколада, но не съм, защото се договорихме.
Мога да изпълня своята част само ако ми вярваш, а не е така.
Постоянно ме обвиняваш за нещо.
Омръзна ми. До гуша ми дойде.
Дали момчето го забелязва? Да, вижда го.
Венке, внимавай какво предаваш на децата ни.
Ето говеждото Кобе направо от Япония.
Абсурдно скъпо е. Искаш ли да го опиташ?
Не. - Всекиму своето.
Наясно ли си с въглеродния отпечатък?
Децата ти ще дишат СО2 и метан.
Защо си такъв досадник, Торбьорн?
На сухо ли си, или какъв е проблемът?
За бога!
Ало? - Аз съм. Ваня се обади.
Какво става? Защо ми звъни? - Оттук ли?
Да, стресирана е. Какво става?
Аз не я стресирам. - Тя казва така.
Тази дума ли използва, Натали, или ти си измисляш?
Престани. Тя иска да се прибере. - За колко време?
Предлагам четири месеца. - Четири ли? Няма да стане.
Ако е за по-малко, няма смисъл. Четири месеца е добре.
Измисляш си. Ще ти изпратя адвоката си.
Разбра ли? Ще те разбие.
Не ме заплашвай с адвокат при всеки конфликт.
Дължиш ми 40 евро за аквариума. - Какво?
46,50 евро. - Сигурно се...
Разбира се. - Опитваме се да го преоткрием.
Те преговарят с Дания.
Това е адски вкусно, Моа-Брит.
Да, дори говоря неприлично. Как се казва?
Ядем "забулени селянки".
Това са само трохи с бита сметана и ябълково пюре.
Става за нула време. - Голяма вкусотия.
Опитай забулените селянки на Моа.
Забулени селянки, нали?
Една порция е забулена селянка. Цялата купа са селянки.
Може да научиш нещо, Венке. - Ласе.
Ще го понесе.
Добре е да умееш нещо. Поне е в нашата къща.
Да. Да не допускаме да стане твърде социалистическо.
Ти си сладка селянка. - Да...
Кол обича да домакинства. - Чудесно, Лиз.
Само аз ли мога да изляза от вътрешната мрежа с андроид?
Предполагам. - Не е андроидът, а системна грешка.
Значи е от Унилогин. Знаех си.
Венке се опита с айфона и стана същото.
Не разбирам. Аз съм дърводелец. Кажи колко.
Нелепо е. Хвърлят милиони. - Спри. Стига.
Щом Улрик може, и ти можеш. - Какво?
Снощи е пушил пакалоло с Юли, доколкото знам.
Какво? - Пакалоло е хавайска трева.
Аз я отглеждам. Супер е. Трябва да я опиташ.
Дори не работи. - Имаше много.
Всеки път едно и също.
Спират всичко и прекратяват проектите по средата.
Е? Забавляваш ли се?
Снощи и си пушил трева с Юли.
Какво означава "и"? - Вярно ли е?
Да, разделихме си един джойнт.
Какво друго правихте?
Пив. - Тук си с дъщеря си.
Каза да се забавлявам. Направих го, а сега е грешно.
Ако Хана беше те видяла? - Не съм глупак. Тя спеше.
Не е важно дали си глупав. Няма време да го обсъждаме.
Добре.
Трябва да поемеш отговорност за дъщеря си.
Да, правя го. - Като пушиш трева и се напиваш ли?
Не бях пиян. - Жалък си, Улрик.
Другите се владеят.
Така ли? Кой? - Имена ли искаш? Добре.
Моа-Брит, Лиз... - Лиз се напи до безсъзнание.
Тогава Венке. Не, Пер.
Все едно е било кило хероин. Беше само един джойнт.
Мисля, че трябва да се върнем в "Ларкдейл".
Моля? - Ще се обадя в понеделник?
За какво говориш? - Тук не ми харесва.
Пив. - Не! Защо не включват Хана?
Всички мислят само за себе си. Защо няма никакъв план?
Защото е нужно време. И това ще стане.
Сега отиваме да говорим с другите. Ще стане.
Трябва да презаредиш.
Ходих много пъти до градинския център.
Добре. Предлагам дилема за дискусия. - Да.
Това е по-скоро съвет.
Участвате ли? - Да.
Аз съм Шакира. - Аз съм Саймън Коуел.
Той не е в комисията. - Това е съвет.
Ще бъде.
Добре, ето я ситуацията:
Кал играе фортнайт по осем часа на ден.
Не споменавай войната.
И за теб ли е проблем? - Със сигурност.
Чудна дилема. Благодаря, Лиз. Следващият.
Каква е дилемата, Лиз? - Бертил решава сам.
Спира, когато се отегчи.
Излиза и тича навън. Той е прекалено активен.
Искам Кал да се упражнява с цигулката толкова време.
Той не обича да свири, нали? - Какво?
Антон казва, че Кал се ядосва, че не излиза с тях,
защото има урок по цигулка.
Лиз... - С Конрад е същото.
Наистина ли? - Да.
Цупи се всеки път, когато е на карате.
Да, мрази го.
Иска да върши нещо друго, но не знае какво харесва.
На тази възраст не знаят. - Не.
Нали, Бетина?
Само мисля, че е жалко да пропилява таланта си.
За теб е жалко, че той пилее таланта си. Не го ли чуваш?
Бетина, този път трябва да се съглася с Юли.
Нормално е да имаме амбиции за децата си.
Така е, Бетина. - Или и това е грешно?
Не, изобщо. И аз не съм идеалната майка.
Да. - Не.
Учим Хана да ни казва, ако не й харесва.
Харесва ли й да сменя училищата?
Не. Не ме разбра правилно.
Разбрах, че сте я местили четири пъти.
Скъпа.
Да, ние се местим често. - Заради работата ми.
Да, в по-голяма къща през няколко преки.
Може би сега не е моментът. - Наздраве.
Хайде да пийнем. - Да.
Тук сме да се забавляваме.
И академичното ниво в "Ларкдейл" беше неприемливо.
Затова с Улрик решихме... - Вярно е.
Именно. Вие сте решили,
както Лиз и всички ние избираме най-доброто за децата си.
Държиш се така, сякаш вашите решения са малко по-добри от нашите.
Бетина, прекали.
Вярвам, че Пив прави най-доброто за Хана.
Конрад не би искал да сменя училища като бельото си,
но Хана е различна и така е добре.
Обсъждаме го спокойно.
Никой не сменя бельото си.
Никога ли не сменяш бельото си? - Не нося такова.
Може би Улрик и Пив искат да споделят нещо.
Какво да споделим? - Ние правим така, Пив.
Как? - Даваме и получаваме.
Обменяме преживявания. - Поверително.
Поверително ли? Добре.
Нищо няма да излезе от тази стая.
Не съм сигурна.
Говориш си с Расмус и Сине.
Ходим заедно на спининг.
Какво обсъждате?
Това не е твоя работа.
Обсъждате детето ми, така че е моя работа.
Скъпа.
Минаваш границата, Бетина. Обидих ли те с нещо?
Не знам за какво говориш. Какъв й е проблемът?
Наздраве!
Ти си много неприятна. - Помисли си.
Наистина си много неприятна, Бетина.
Изведнъж стана прекалено лично.
И аз мисля така. Тук не говорим с такъв тон.
Приемаш го твърде сериозно. Ние сме ангажирани. Такива сме.
Ангажирани ли сте? С какво?
Идва ми в повече. - Всичко е наред.
Не, не е наред! - Седни.
Не ме пипай!
Не трябва да се чувствам така. Какво е това? Не е редно.
Ние сме нови. Момиченцето ми е ново тук.
Никой не си мръдна пръста да се почувства тя добре дошла,
нито вие, нито децата ви.
Не правите друго, освен да обсъждате общи рождени дни,
вегански групи и родителски връзки.
Не сме организирали общи рождени дни.
Към нея прояви интерес само едно бедно дете,
което назовавате с член от закон.
Може да го приемате, но не и аз, защото тя е моя дъщеря.
Тя е мила, забавна, любяща и творческа натура.
Пиши до вестника.
Боже, какъв сноб си. - Затваряй си устата!
Пив, погледни ме. Ще кажа само, че Юлиан е чудесно момче.
Така ли? Защо Бертил не си играе с него?
Защо само моята дъщеря си играе с него?
Мисля, че знам какво изпитваш. - Замълчи, ако обичаш.
Тя казва истината.
Не виждаш ли, че сега има разногласие?
Това е демократичен форум. - Не съм ти искала мнение.
Трябва да се успокоиш. - Ти се успокой.
Жената е права. - Слушайте какво казва.
Успокойте се!
Не! Обсъждаме само подходящото бадемово брашно.
Венке, Венке.
Да поемем отговорност за диалога.
Не искам да се успокоя. Само за това говорим.
Хайде всички да поемем отговорност за ситуацията.
Имаш право. Натрапваха ни общи рождени дни.
Добър вечер.
Здравей, Ейдриан.
Приключих работа и наминах. Доведох и Райке.
Здравей, Райке. - Здравей. Любимият ми директор.
Здравей, Юли. - Добре дошъл.
Благодаря. Забавлявате ли се? - Да.
Донесох вино. - Здравей, Райке.
Тук ли се криеш? - Да.
По дяволите. Какво стана изведнъж с времето?
Виждам.
Какъв цирк. - Не мога да ги търпя.
И аз.
Райке, на 32 години. Търсиш си кучки в Тиндър.
Само когато Ваня не е при мен.
Разбира се. - Иначе се посвещавам на нея.
Не ми обяснявай. Действай си.
Тя е жената в живота ми.
Тя е моята малка принцеса. Казвам ти.
Страхотна е. Понякога си говорим за това.
Кой? - Ние с Бетина.
Обичаме те, но ти си знаеш. Казвал съм ти хиляда пъти.
Не може да е звъняла на Натали оттук. Изключено е.
Не. Кой?
Ще й изпратя адвоката си.
Фредерик.
О, не. Какво има?
Разревах се. - Спокойно.
Слушай. Погледни ме.
Мисля, че си чудесен баща. Наистина.
Благодаря, Томи.
Салса. Време е за салса, Томи.
Салса ли? Сега ли, или когато казаха...
По дяволите.
Тук ли си? - Какво става?
Не ни достига човек за салса.
Добре. - Може би трябва да допринесеш.
За какво? - За общността, например.
Или може да те фрасна. - Ти ли?
Да, аз.
По дяволите!
Сериозно, потърси помощ.
Проклет негодник.
Здравей.
За кого е чашата?
По лекарско нареждане. Шампанското е полезно за здравето.
Заповядай. - Какво пием?
Улрик? Ела за малко.
Искам да си тръгваме. - Не може.
Не ми е добре. Потърси Хана. - За да започнем отначало ли?
Унизително е. Те ме мразят. - Да, вероятно,
но дъщеря ти ще те мрази повече, ако отново смени училището.
Омръзна ми. Прибирай се. Аз оставам тук.
Какво? - Тръгвай си. Аз оставам.
Късаш ли с мен? - Не казах това.
Напротив. Точно това каза.
Ти ще го обясниш на Хана.
Тръгвате ли си?
Не го планирахме добре. Улрик строи тераса у дома.
Не я ли построи миналата година?
Тази е друга. - Имате много тераси.
Правете каквото трябва.
Ние имаме плувен клуб. Споменах ли ви го?
Да.
Няколко души мислят, че ще е добре да имаме лекар.
Това звучи добре.
Да, изглежда има две свободни места, ако ви интересува.
Да, ще бъде забавно.
Трябва да знаете, че някои от нас плуват голи.
Аз нося адамов костюм, но всеки сам решава.
Така е още по-забавно. - Чудесно. А ти, Пив?
Какво мислиш за това?
Струва ми се студено. - Наистина е студено.
Ейдриан, чух, че имаш свободни места в плувния клуб.
Да. Тоест вече не.
С Венке сме в списъка на чакащите от втори клас.
Така ли? Не помня списъка наизуст,
но и други фактори участват.
Какви са тези фактори? Не, не ме спирай.
Ние сме в списъка от втори клас, Ейдриан.
Донесете чаша вода на Пер. Явно си обезводнен.
Кои фактори определят,
че Пив и Улрик може да прередят чакащите?
Те са в училището само от четири седмици.
Трябва ти чаша вода. - Не ме пипай.
Защо ме пипаш? Не ме докосвай!
Само казвам, че ние чакаме още от втори клас.
Не знам нищо за това. - Аз знам и настоявам.
Позволено ми е да настоявам. Имам право да настоявам.
Да. Бяхте тръгнали да се прибирате.
Ще ви чакам в сряда в 6,30 ч. в плувния клуб.
Да.
Аз ще потърся Хана.
Как си, красавице?
Ние се прибираме. Мама не се чувства добре.
Какво има?
От новите впечатления е. Знаеш каква е.
Претоварват я.
Отказвам да сменям училища, татко.
Добре.
Или е заради снощи? - За какво говориш?
Видях те при лагерния огън. Беше гнусно.
Мисля, че имам 10 евро в джоба.
Няма да се местя в друго училище.
Знаеш, че тя няма да се премести отново. Отказва.
Тя винаги успява да се справи. Такава е.
Мислиш ли, че съм сноб?
В заключение ще кажа, че изключих Пер и Венке.
Прибягването към насилие е неприемливо, както знаете.
Искрено съжалявам.
Липсваха им някои задръжки. - Да.
Не се владееха по мое професионално мнение.
Да.
Накрая отстъпваха. - Не.
Вероятно имате право.
Когато отхвърляте общността си, понякога отхвърляте и себе си.
Да посрещнем новия учител. Томас, имаш думата.
Благодаря. - Дръжте се прилично.
Не забравяйте, че не е лесно да бъдеш новият.
Помнете го. - Благодаря.
Довиждане.
Сега е мой ред. Внимание.
От подробните протоколи на Венке виждам, че има нерешени въпроси.
Ситуацията с къпането. - С къпането ли?
Не я е споменала.
Кал се чувства неудобно да бъде гол.
Лиз, всеки е такъв, какъвто е.
Политика за алкохола.
Благодаря. - Не е ли рано за това?
Големият син на Торбьорн започна в четвърти клас.
Важно е да помислим
за психическа и физическа работна среда и здравето им.
Права си, Моа-Брит.
Не бива да се къпят с момичетата.
Къде отивате?
На парти у Томи и Бетина.
Ще се напиете ли?
Не, скъпа. Партито е за родители. Ще бъде кротко.
Изглеждате смешно.
Много се постарахме.
Все едно. - Поздрави, Юлиан.
Поздрави Юлиан. Обичам те.
Здравей, Ласе.
Сега идвам.
Превод СВЕТЛА ВАСИЛЕВА
Филмът е обработен в ДОЛИ МЕДИЯ СТУДИО