1937
Paris er hjembyen til haute couture der de største designerne
definerer mote for resten av verden.
Cristóbal, sønn av en fisker og en syerske fra Getaria,
flyttet hit med en drøm: å bli en av mesterne innen haute couture.
Denne serien er inspirert av hans historie.
COCO CHANELS BEGRAVELSE PARIS, JANUAR 1971
-Et bilde? -Nei, takk.
Herr Balenciaga.
Godt å se deg.
Hallo.
Selv om mange hadde sin tvil,
visste jeg du ikke ville utebli.
Hvorfor skulle jeg utebli?
Etter uenighetene mellom deg og Chanel...
Slutt, Coco.
Mote er ikke lenger hva det var.
Alle de store forlater oss.
Er det ikke på tide at du forteller?
Paris Match fikk et intervju da jeg pensjonerte meg.
Ja, men det var veldig kort.
Du har vært pensjonert i tre år, så du kan snakke fritt.
Nei, takk. Respekter det, vær så snill.
Jeg har sagt det før. Hvis du vil unnskylde meg.
Kom igjen, Mr. Balenciaga.
La oss få et glimt inn i mysteriet som omgir deg.
Om du endrer mening.
GLYNN SJEFREDAKTØR, MOTE
Jeg tror jeg skal si ja.
Tenker du på det ennå?
Hva synes du?
Som jeg sa, jeg er enig.
Glynn er en anerkjent engelsk journalist.
Nei! Jeg gjør det ikke.
CRISTÓBALS HUS I IGELDO SAN SEBASTIAN, JUNI 1971
God ettermiddag.
-Hallo. -Hei.
Først vil jeg gjerne takke deg
for at jeg fikk mulighet til å intervjue deg.
For å være ærlig, trodde jeg ikke du kom til å takke ja.
Å, nei. Ingen opptak.
Det er for privat bruk, det skal ikke brukes noe sted.
Nei takk. Jeg liker ikke opptak av stemmen min.
Hvorfor? Det er kun til privat bruk.
Ja, men da vet jeg at det finnes opptak
et sted i verden, og...
Saken er den, jeg vil ikke gjøre noen feil
og vri på ordene dine.
Jeg lover å ødelegge dem senere.
Greit. Men vær så snill, ødelegg dem når du har en avskrift.
Ok.
Du kan fortsette.
Jeg har aldri gjort dette, hva vil du jeg skal si?
Jeg er egentlig interessert i hvordan alt begynte i Paris.
FØRSTE KOLLEKSJONSVISNING PARIS, AUGUST 1937
Du kom dit etter at du dro fra borgerkrigen i Spania, ikke sant?
Borgerkrigen.
Jeg skal prøve å huske...
Wladzio og jeg kom til Paris i januar 1937,
og allerede innen starten av august viste vi fram
vår første haute couture-kolleksjon.
Alt gikk for fort.
-Unnskyld meg. Takk. -Forsiktig!
-Øredobbene? -Med det halskjedet.
Kan du komme?
-Colette... -Jeg kommer!
Fort, Colette.
-Gå. -Nå, Colette.
Alt skjedde så fort.
Vi burde jobbet mer med modellene.
Kom, fort!
Suzanne, ta ut kjole
16, 18, 36, 37,
53, 109.
Vi må gjøre dem ferdige.
Showet starter om en time.
Ta det med ro.
Mrs. Ballard, så hyggelig å se deg.
Det er en ære at Vogue er interessert i den første visningen vår.
Bare hyggelig.
Velkommen.
Det er en aftenkjole, den avslutter showet.
Ja, men jeg trenger din godkjennelse.
Gå, er du snill.
Kom nærmere.
Cristóbal, ikke...
Ermet er skjevt.
Se på denne folden.
Vi må sy det om igjen.
Vi har ikke tid.
-Det har vi ikke. -Kom.
Sånn er det når man utsetter ting til siste liten.
Sy det om igjen.
Men Cristóbal, ermet var i orden.
Mine damer og herrer, visningen begynner straks.
Nummer en.
Nummer to.
Nummer tre.
Nummer fire.
Nummer 107.
Vel?
Jeg vet ikke.
De er veldig alvorlige, og en herre dro.
Ser du dette? Alt er feil.
Ermene er identiske.
Nei, det er de ikke.
Det er en fold her, skjønner du?
Jeg tar meg av det, bare gå.
Cristóbal.
Vi har ikke tid.
Showet er snart over. Det er nå eller aldri.
Klar? Pust...
Vel, det ser ut som de likte det.
Ja.
Kom igjen, gå og snakk med dem.
Jeg går ikke ut.
Takk for at du kom, Mrs. Ballard.
Mr. D'Attainville, alt ser bra ut.
Jeg hørte du tok deg av dekorasjonene.
-Ja, liker du det? -Veldig.
Og hva synes du om kolleksjonen?
Vel...
Ta det som konstruktiv kritikk.
Jeg vil ikke fremstå som arrogant,
men jeg synes det mangler personlighet.
Personlighet?
Ja, kanskje jeg forventet for mye.
Dette er Paris, det er vanskelig å skille seg ut,
-men du er nødt... -Hei.
Jeg vil gjerne introdusere deg for Nicolás Bizkarrondo.
-Hyggelig å møte deg. -Og hans kone, Virgilia Mendizábal.
-Hovedaksjonærene i motehuset. -Gratulerer.
En flott kolleksjon.
Tror du vi har vært uforsiktige
ved å involvere oss med Virgilia og Nicolás?
Hvordan det?
Jeg vet ikke...
Vet ikke om de er de rette samarbeidspartnerne.
Ikke misforstå, jeg liker dem...
men ting fungerer annerledes her.
Alt relatert til mote er mer sofistikert.
Men jeg vil heller omgås mennesker jeg er enig med,
enn med de "sofistikerte". Hva kan jeg si?
Det er bare at om vi hadde ventet litt i Paris,
hadde vi sikkert funnet noen med erfaring og kontakter.
Noen som kunne bidratt til selskapet,
annet enn med penger.
Hva om "noen" ikke dukker opp?
Jeg tviler ikke på at de ville dukket opp.
Det er få talenter innen eksklusiv mote.
Du er en av dem, tydeligvis.
Skulle gjerne vært som deg.
Hva mener du?
Som dette.
Hatt selvtillit.
Jeg kan ikke ha dårlig selvtillit.
"Hei Nicolás. Hvordan går det?"
-Jeg snakker ikke sånn. -Det gjør du!
-Nei! -Sammen med Bizkarrondo
senker du stemmen for å være mer mandig.
Det er ikke sant!
Det gjør du, og ikke bare med Bizkarrondo, med andre også.
Det visste jeg ikke.
Vel, du gjør det.
Du ser heller ikke dine egne manerer.
Hvilke manerer?
Ikke noe viktig.
Cristóbal...
Cristóbal?
Beklager.
Jeg... glemte hva jeg snakket om.
Du fortalte meg om forretningspartneren din.
Ja... Nicolás Bizkarrondo.
Nicolás var en republikaner og ingeniør
som åpent var motstander av Franco.
Han og konen, Virgilia Mendizábal, måtte i eksil til Paris,
og bestemte seg for å investere i motehuset.
Begge var en stor støtte.
La oss skåle for showet.
Det gikk veldig bra.
Skål, skål, skål
Den vakre lyden
Av penger...
Nicolás, ikke overdriv.
De klappet og var glade.
Og vi er lovet gode anmeldelser, så vær fornøyde.
Forsiktig, Nicolás.
Det var vel det Ballard sa til deg?
Ja, men hva de sier til en er en ting,
hva de skriver er noe annet.
Til jeg ser det på trykk...
Du kjenner denne verdenen bedre.
Ikke til å tro.
Nesten 50 år gammel, og jeg må lære som et barn.
Sånn er det å være i eksil.
Vi er på en måte nybegynnere.
I et land der man spiser klokken 12:30.
Ikke bli nostalgisk nå igjen.
Jeg dro fra Paris for å bo i San Sebastián i 12 år,
og klaget aldri.
Du snakket om Paris hele dagen.
Og det var ikke det samme, Frankrike hadde ingen krig.
Wladzio har rett.
Nå er vi her, og vi må se fremover.
Dessuten er jeg ivrig etter å lære.
Jeg kan forretninger, men må si at dette er nytt for meg.
-Jeg er her for Virgilia. -Hei.
Du er her fordi du vil, ansvaret er ditt om det går galt.
Men jeg er ved din side. Og hvis du trenger min hjelp, så spør.
Ikke nøl.
Takk, Nicolás.
NICOLÁS OG VIRGILIA
Jeg hadde aldri hørt om dem før.
Vel, ting endte ikke så bra
mellom oss.
Gjorde det ikke?
Jeg ser du har gamle papirer.
Å, ja.
Anmeldelser fra den første kolleksjonen.
-Gjør det noe om jeg leser dem? -Nei.
"Balenciaga lykkes, takket være..."
"...de enkle linjene
og fraværet av overfladiske elementer."
Women's Wear Daily, forsiden.
"Balenciago", de endret navnet ditt.
Ja, jeg husker det.
Jeg leser videre.
De endret navnet.
Stavet de det virkelig "Balenciago"?
"Elegante kjoler med sofistikert enkelhet.
Fuglene er en morsom detalj på aftenhattene.
En modell..."
"...en modell bar en slags due
på hodet."
Er det ikke flott? Din første anmeldelse, på forsiden.
"Sofistikert enkelhet..."
Er det bra?
Du har alltid forsvart det.
Wladzio, hvis du liker en kolleksjon,
så sier du det rett ut...
"Fantastisk", "strålende", "flott", "ekstraordinært".
Eller noe lignende.
Jeg synes anmeldelsene er mest positive.
På en skala fra en til ti, seks.
Og ingen vil betale det vi ber om for å ha på en sekser. Det...
Vær tålmodig, Cristóbal.
Det er ingen dårlig start.
Ikke for deg. De likte hattene, og du designet dem.
Mrs. de Belleville, jeg er Mrs. Chelot.
Nei, nei, diagonalt.
Ja.
Nei, ikke slik.
Som dette, se.
Ikke stikk nålene så dypt.
Bare spissen er nok,
det blir enklere å fjerne dem.
Og du setter dem inn diagonalt...
...for ikke å forstyrre formen på stoffet.
Ja.
Som om jeg var nybegynner.
Hva synes du?
Kunne vært bedre.
Selvfølgelig, det er bare en prøve.
Det blir bra.
Jeg vet det blir bra og at kolleksjonen vil bli upåklagelig.
Men det minner meg om Vionnet.
Hvis det ser ut som Vionnet, er det et kompliment.
Jo, men hvis man vil ha Vionnet, kjøper man Vionnet.
Hva tenker du kan endres?
Jeg har hørt noen si at jeg paraderte inn i Paris,
med umiddelbar suksess.
Og jeg kan ikke klage, når jeg ser meg tilbake.
Men samtidig, de ukene
etter visningen av den første kolleksjonen...
Det var mye usikkerhet.
Mrs. Geneive?
Det er Mrs. Chelot, fra motehuset Marie-Henriette.
Du husker meg?
Men en gang jeg så kolleksjonen, tenkte jeg på deg.
Spansk.
Det passer din stil helt perfekt.
Balenciaga... Jeg skal lese anmeldelsene.
Balenciaga, med en "A".
Det stemmer.
Kun to honorarer?
Og det ene er fra Wladzios mor.
Er det visning eller selskap?
Ser ut til at det blir et selskap og en visning
av deler fra hennes nye kolleksjon, for vennene hennes.
Et selskap for selvskryt.
Jeg drar for hennes skyld.
SELSKAP HOS CHANEL
Disse tilstelningene kjeder livet av meg.
-Min mor. -Isabelle, så hyggelig å se deg.
-Hvordan går det? -Fint.
-Nervøs? -Nei.
Snakk med mennesker i dag.
Vær hyggelig og interessant, få dem til å like deg.
Det er fullt av potensielle kunder.
-Du ser strålende ut, mor. -Jeg er enig.
Den er flatterende
og vil være god reklame.
Jeg skal vise frem denne Balenciagaen.
Vi ses.
Selvfølgelig.
Jeg glemte brillene, jeg ser ingenting.
Likevel er det tydelig at det er Chanel.
Jeg ville kjent dem igjen om jeg var blind.
-Balenciaga, er det spansk? -Ja.
Hvordan håndterer du borgerkrigen? Det må være grusomt.
Ja, forferdelig. Veldig vanskelig.
Du flyktet fra krigen for å...?
Jeg besøkte den spanske paviljongen på verdensutstillingen,
og Picassos maleri er fantastisk.
-Det heter Guernica, gjør det ikke? -Jo.
Som den bombede landsbyen.
-Bombet de en landsby? -Ja.
Jeg visste ikke at Picassos inspirasjon...
Spanias nåværende situasjon...
Det er så trist. For et fascinerende land.
Ja, det er et spennende land, jeg var der og...
"Krigen, flotte Spania".
-Jeg er også lei. -De tar så lett på det.
Snakker om krig, Guernica og Picasso som noe eksotisk.
Det er så nedlatende.
Forresten, vi burde se det på verdensutstillingen.
Hva gjør dere her, samlet som sopp i en skog?
Cristóbal, bli med meg. Coco snakker med Carmel Snow.
-Hvem? -Carmel Snow.
Sjefredaktør for Harper's Bazaar. Innflytelsesrik.
Akkurat...
Men...
-Det er vakkert. -Takk.
Her er månen.
-Og solen. -Hvordan har du det, Coco?
Vidunderlig, Coco, helt vidunderlig, alt du har vist.
Takk for invitasjonen.
Det var en ære å være her.
Det var meg en glede, men ikke glem...
Dette er jungelen, mine venner.
Ikke regn med min hjelp, nå er vi rivaler.
Kjenner du haute coutures Cleopatra?
Carmel, kom hit et øyeblikk.
Hvis du vil være viktig i moteverdenen,
må du komme overens med henne.
Kom igjen, gi henne komplimenter.
Carmel, dette er Cristóbal Balenciaga.
-Hyggelig å møte deg. -Det er en glede.
Du har kanskje glemt det, men vi møttes på en
visning for Vionnet og Lanvin.
Cristóbal er en flink kjolemaker, han lager kopier
fra kjente designere og forbedrer dem. Forbedrer originalene.
Det var før.
Nå fokuserer jeg på helt originale kolleksjoner.
Ja, investorene har gitt oss grønt lys,
og vi har vist frem vår første kolleksjon.
Ja, jeg vet.
Jeg tøyset.
Si meg, jeg vil gjerne vite
hvordan stilen din er.
Min stil?
Ja, hvordan vil du definere stilen din?
Ja, selvfølgelig.
En nedtonet og elegant stil
med veldig lite tilbehør.
Stoffet er det viktigste.
Denne kjolen er fra den nyeste kolleksjonen.
Akkurat...
Og kjolen til den elegante damen.
Du må gjerne se hele kolleksjonen.
Motehuset Balenciaga har daglig visning.
-Det ville vært en ære... -Jeg må tisse.
Hun er full.
Hun er vanligvis sånn.
Vel, jeg må se til gjestene mine.
Jeg skal gi deg
et råd...
Finn noen ord som beskriver stilen, det vil være nyttig.
Lykke til, min kjære.
Bra.
Jeg forstår ikke holdningen hennes.
Hun behandlet deg som et null.
Hun ba deg innstendig om å komme til Paris.
Vi burde ikke kommet.
Vi er i en annen liga.
De er i en annen kategori.
Å lage gode kopier er en ting,
å ha talent og stil nok til å lage noe unikt, er noe annet.
Det vet du, Wladzio.
Derfor er du opprørt.
Leit for Nicolás og Virgilia.
Cristóbal, ta det med ro.
De ønsket å investere i motehuset Balenciaga i Paris.
Du verken spurte eller tvang dem.
Du og jeg bestemte oss for å dra dit.
De kom av politiske grunner.
Nummer 77.
-Florette? -Ja?
Er det vanligvis så tomt?
I handlegalleriet?
De likte det de så på visningen,
men de klarer ikke bestemme seg.
Jeg vet ikke...
Kanskje vi bør revurdere prisene?
Nei, de er ikke problemet.
Eliten har ikke noe imot å betale for god kvalitet.
De foretrekker høy pris og eksklusivitet.
Forstått.
Du vet mer enn meg.
Jeg hørte du møtte Carmel Snow.
-Dere inviterte henne vel? -Det gjorde vi.
En anmeldelse fra en så innflytelsesrik person ville vist oss frem.
Ja.
Vi snakket en stund.
Det var mange mennesker, ikke sant?
Fikk du mat?
Ja, mamma. Hvorfor vil du vite det?
Jeg er bare nysgjerrig, gutten min.
Siden vi ikke kan gå i Chanels selskaper...
Jeg vil bare kjenne på opplevelsen.
Ikke vær for opprømt,
det var bare tøys.
Hold beina på bakken. Vær ydmyk.
Ja, mamma.
Hvordan går salget?
Bra. Veldig bra.
Ikke bekymre deg.
Det er jeg glad for å høre.
Du vet hvordan alt er her...
Broren din er desperat etter nedstengningen i Madrid.
Ja, vi snakkes ofte.
Da vet du at de venter enda et barn.
Enda et? Det visste jeg ikke.
Ja. Deres tiende barn.
Hvis det ikke går bra i Paris,
er vi ferdige.
Likevel er det tydelig at det er Chanel.
Jeg ville kjent dem igjen om jeg var blind.
Det fungerer ikke.
Hva ville du endret?
Alt.
-Jeg er ikke begeistret. -Det er ingen feil.
Men vi fikser det, forbedrer den.
Jeg vet det kan forbedres.
Det er ikke problemet.
Det er en gammeldags form, det tilfører ingenting.
Man skulle tro det var bønder
på vei til barnebarnets dåp.
-Jeg legger mye tid i det. -Jeg bryr meg ikke, Suzanne.
-Vi brukte mange timer. -Jeg bryr meg ikke!
Jeg også!
Jeg brukte mange timer på å designe den! Men det fungerer ikke!
Det beste er å stoppe nå.
Vi fortsetter å jobbe.
-Ta det med ro. -Ja.
Hva er det?
Den er grusom. Den har ingen stil, ingenting...
Du er her for mye.
Du trenger å hvile.
VERDENSUTSTILLINGEN, PARIS, OKTOBER 1937
Vel...
Jeg trodde jeg kunne slappe av her.
Skulle tro man fikk gaver.
Skal vi gå?
Nicolás, jeg vil si unnskyld for forleden.
Jeg skammer meg.
Den ropingen...
-Helt forferdelig! -Slutt.
Det er glemt.
Jeg vil ikke at du skal tape pengene dine.
Men, jeg vet ikke om vi klarer dette.
Hva tror du? At jeg ikke sikrer meg?
Glem det.
Fokuser på å lage fine kjoler.
Resten er staffasje.
Uten krig i Spania, tror du det ville vært
så mange i den spanske paviljongen?
Antagelig ikke.
Spania er veldig trendy nå.
SPANIA FORMER OG DRAKTER
God morgen.
Hvorfor ville du møte meg?
Jeg er veldig travel.
Jeg er veldig takknemlig, Ms. Chanel.
Så snakk.
Jeg skal ikke gå rundt grøten.
Jeg ville stille deg et spørsmål.
Synes du Balenciga er fransk haute couture verdig?
Jeg hører andre si han er flink og et geni, men...
Jeg ser det ikke.
For et spørsmål.
Det må ha kostet deg mye penger å starte motehuset Balenciaga.
Burde du ikke stilt det spørsmålet tidligere?
Jo, men vi får ikke salget i gang,
og leverandørene venter på betaling for stoffene.
Du er eksperten her.
Ikke bare verdig, han er bedre.
Første gang jeg så kjolene hans i San Sebastián,
visste jeg han var spesiell.
En Balenciagas verdi...
...ligger i hemmelighetene, hvordan den er laget.
Vil du snu deg rundt?
Hva gjør du?
Du er ikke et godt eksempel.
-Hva mener du? -Du har ingen kul.
-Nei vel, takk. -Jeg vet ikke om du har sett det,
men ofte har Cristóbals jakker
brett her
og her.
Det er ikke dekorativt.
De lange brettene
gjør at du separerer jakkene fra ryggen.
Den teknikken lar kvinner
med krum rygg se rette ut, og det er bare et eksempel.
Det Cristóbal gjør for dem
er som plastisk kirurgi, med alle de detaljene.
Han er også oppfinner.
Han kommer opp med nye typer knapphull...
...hvordan kragen skal se ut, hvordan ermene skal være,
fordeling av vekten.
Vet du at han har sydd siden han var barn?
Balenciaga er den siste ekte kjolemaker.
Vi andre er bare designere.
Han kjenner hele prosessen, fra begynnelse til slutt,
og det er tydelig.
Jeg tviler ikke på at han blir en stor konkurrent,
og at du vil tjene en formue, Mr. Bizkarrondo.
Det er jeg glad for å høre.
Takk, Miss Chanel.
Det er folkloristisk, eksotisk og sofistikert på en gang
Jeg tror det vil fungere.
Hva tror du, Suzanne?
Jeg liker det.
Jeg også.
Jeg liker det.
Steg for steg.
Når jeg vet alt dette, har jeg et nytt spørsmål.
Kan du få Carmel Snow til å komme på
neste Balenciaga-visning?
Det skyldtes neppe bare Carmel Snow sitt besøk.
Men etter hvert begynte vi å få
de store kundene.
De er vesentlige for å kunne utvikle gode designere.
Hertuginnen av Windsor,
Gloria Guinness, marsjoninnen av Llanzol,
Babe Paley, Marlene Dietrich,
Grace Kelly...
Du var avgjørende i å definere
stilen til disse kvinnene.
Eller motsatt.
Disse kvinnene og deres stil var avgjørende
for å definere min egen stil.
Mine kreasjoner på deres kropper.
Det er stilens kompleksitet.
Tekst: Nina T. Aasen