Paris är Haute Couturens hemstad där de största designerna
definierar modet för resten av världen.
Cristóbal, son till en fiskare och en sömmerska från Getaria
flyttade hit med en dröm: att bli en av de stora mästarna inom Haute Couture.
Den här serien är inspirerad av hans historia.
COCO CHANELS BEGRAVNING PARIS, JANUARI 1971
-Ett foto? -Låt bli, snälla.
Herr Balenciaga.
Vad trevligt att träffa dig.
Hej.
Trots att många tvivlade på dig
visste jag att du inte skulle skippa det.
Varför skulle jag göra det?
Efter bråket mellan dig och Chanel...
Sluta, Coco.
Mode är inte längre vad det brukade vara.
Alla de stora lämnar oss.
Är det inte dags för dig att tala?
Jag har redan gett Paris Match en intervju när jag gick i pension.
Ja, men den var väldigt kort.
Du har varit pensionär i tre år så du kan tala fritt.
Nej, tack. Insistera inte, tack.
Jag sa det redan förra gången. Ursäkta mig.
Kom igen, herr Balenciaga.
Ge oss en glimt bortom mystiken som omger dig.
Om du ändrar dig.
GLYNN MODECHEFSREDAKTÖR
Jag tror jag kommer att säga ja.
Funderar du fortfarande på det?
Vad tycker du?
Jag har redan sagt att jag håller med.
Prudcene Glynn är en väldigt ryktbar journalist i England.
Nej! Jag gör det inte.
CRISTÓBALS HUS I IGELDO SAN SEBASTIÁN, JUNI 1971
God eftermiddag.
-Hej. -Hej.
För det första vill jag tacka dig
för att du gav mig möjligheten att intervjua dig.
Ärligt talat trodde jag inte att du skulle acceptera min förfrågan.
Åh... Nej, nej. Inga inspelningar, tack.
Det är för personligt bruk, kommer inte att sändas nånstans.
Helst inte. Jag vill inte ha min röst inspelad.
Varför inte? Det skulle bara vara för personligt bruk.
Ja, men jag skulle veta om att det finns en inspelning med min röst
nånstans i världen, och...
Saken är den att jag inte vill göra några misstag
och förvränga dina ord.
Jag lovar dig att jag förstör bandet senare.
Låt gå. Men, snälla, förstör det efter att du har transkriberat det.
Okej.
Ja... varsågod.
Jag har aldrig gjort det här förut. Jag vet inte vad du vill att jag ska säga.
Jag är mer intresserad av hur det började i Paris.
VISNINGEN AV FÖRSTA KOLLEKTIONEN PARIS, AUGUSTI 1937
Du kom efter att ha lämnat spanska inbördeskriget, eller hur?
Inbördeskriget.
Låt se om jag kommer ihåg...
Wladzio och jag kom till Paris i januari 1937,
och redan i början av augusti visade vi upp
vår första haute couture-kollektion.
Allt gick för fort.
-Ursäkta mig. Tack. -Försiktigt!
-Örhängena? -Med det halsbandet.
Kan du komma?
-Colette... -Jag kommer.
Fort, Colette.
-Gå. -Nu, Colette.
Allt skedde så snabbt.
Vi skulle ha jobbat mer med modellerna.
Kom, fort.
Suzanne, sortera ut klänning
16, 18, 36, 37,
53, 109.
Vi måste göra dem klara.
Visningen börjar om en timme.
Slappna av.
Fru Ballard, så trevligt att se dig.
Det är en ära att Vogue är intresserade av vår första visning.
Nöjet är mitt.
Välkommen.
Det är en aftonklänning, den avslutar visningen.
Ja, men jag behöver ditt godkännande.
Gå, tack.
Kom närmare.
Cristóbal, nej...
Ärmen är sned.
Titta på det här vecket.
Vi måste sy om den.
Vi hinner inte.
-Nej. -Kom.
Så här går det när du lämnar allt till i sista sekunden.
Sy om den.
Men Cristóbal, ärmen var okej.
Mina damer och herrar, visningen börjar strax.
Nummer ett.
Nummer två.
Nummer tre.
Nummer fyra.
Nummer 107.
Nå?
Jag kan inte säga.
De är väldigt allvarliga, och en herre gick.
Ser du det här? Det är fel.
Ärmarna är identiska.
Nej, det är de inte.
Det är ett veck här, förstått?
Jag tar hand om det, gå.
Cristóbal.
Det finns inte tid.
Visningen slutar. Det är nu eller aldrig.
Beredd? Andas...
Det verkar som om de gillade den.
Hmm. Ja.
Kom igen, gå och prata med folk.
Jag kommer inte ut.
Tack för att du kom, fru Ballard.
Herr D'Attainville, allt är på plats.
Jag hörde att du hade hand om dekorationerna.
-Ja, gillade du det? -Väldigt mycket.
Och vad tycker du om kollektionen?
Tja...
ta det som konstruktiv kritik.
Jag vill inte låta arrogant,
men jag tycker att den saknar personlighet.
Personlighet?
Ja, jag kanske väntade mig för mycket.
Det här är Paris, det är svårt att synas,
-men du måste... -Hej.
Tillåt mig presentera Nicolás Bizkarrondo.
-Trevligt att träffas. -Och hans fru, Virgilia Mendizábal.
-Huvudaktieägare i huset. -Gratulerar.
En jättefin samling.
Tror du vi var vårdslösa
som involverade oss med Virgilia och Nicolás?
Varför det?
Jag vet inte...
Jag vet inte om de är rätt medarbetare.
Missuppfatta mig inte, jag gillar dem...
men det funkar annorlunda här.
Allt inom mode är mer sofistikerat.
Men jag omger mig hellre med folk jag kommer bra överens med
än med "sofistikerade" personer. Vad kan jag säga?
Jag säger bara, att om vi väntat lite i Paris
hade vi säkert hittat någon med erfarenhet och kontakter.
Någon som kunde bidragit till företaget
med mer än pengar.
Tänk om denne någon aldrig dykt upp?
Jag tvivlade inte, de skulle dyka upp.
Det finns inte så mycket talang inom mode.
Men du har det, uppenbarligen.
Jag önskar att jag vore som du.
Vad menar du?
Så här.
Så självsäker.
Jag kan inte tillåta bristande självförtroende.
"Hej, Nicolás. Hur mår du?"
-Jag pratar inte så. -Jo!
-Nej! -När du är med Bizkarrondo
sänker du rösten så du låter manligare.
Det är inte sant!
Jo, och inte bara med Bizkarrondo, du gör det med andra också.
Det visste jag inte.
Jo, du gör det.
Du ser inte ditt eget beteende heller.
Vad då för beteende?
Inget viktigt.
Cristobál...
Cristobal?
Förlåt.
Jag... glömde vad jag skulle säga.
Du berättade om din affärspartner.
Ja... Nicolás Bizkarrondo.
Nicolás var en republikansk ingenjör
som talat öppet mot Franco.
Han och hans fru Virgilia Mendizábal måste gå i exil i Paris,
och bestämde sig för att investera i Huset.
Båda var ett stort stöd.
Låt oss skåla för visningen.
Den gick jättebra.
Kling, kling, kling
Det vackra ljudet
Av pengar
Nicolás, tvinga inte fram entusiasmen.
Folket applåderade glatt.
Och vi har blivit lovade bra recensioner, så det är ingen idé att vara ledsen.
Försiktigt, Nicolás.
Det var väl det Ballard sa?
Ja. Men vad de säger till en är en sak,
vad de säger senare är en annan.
Tills jag ser det publicerat...
Du känner den här världen bättre än jag.
Kan du fatta det?
Nästan 50 år, och nu måste du lära dig som ett barn.
Det är så exil fungerar.
Vi är nybörjare, men ändå inte.
I ett land där folk äter kl. 12.30.
Bli inte nostalgisk igen.
Jag lämnade Paris för San Sebastián i 12 år
och klagade inte en enda gång.
Du pratade om Paris hela tiden.
Dessutom är det inte samma sak, det är inte krig i Frankrike.
Wladzio har rätt.
Vi är här nu, så vi måste gå framåt.
Dessutom är jag ivrig att lära mig.
Jag vet allt om affärer, men jag medger att det här är nytt för mig.
-Jag är här för Virgilia. -Hej.
Du är här för att du vill det, du får bära ansvaret om det går fel.
Men jag är här vid din sida. Behöver du min hjälp, be om den.
Tveka inte.
Tack, Nicolás.
NICOLAS OCH VIRGILIA
Jag hade aldrig hört talas om dem förut.
Jo, för det slutade inte så bra
mellan oss.
Gjorde de inte?
Jag ser att du har papper från den tiden.
Ja.
Det är recensioner av första kollektionen.
-Har du nåt emot att jag läser upp dem? -Nej.
"Balenciaga lyckas tack vare..."
"...enkelheten i sina linjer
"och frånvaron av ytliga element."
Women's Wear Daily, på omslaget.
"Balenciago", de har ändrat ditt namn.
Ja, det minns jag.
Jag fortsätter läsa.
De ändrade ditt namn.
Stavade de det verkligen "Balenciago"?
"Eleganta klänningar med en sofistikerad enkelhet.
Fåglarna är ett roligt inslag på aftonhattarna.
En modell..."
"...en modell bar nån sorts duva
på hennes huvud."
Visst är det bra? Din första recension, och den är på omslaget.
"Sofistikerad enkelhet..."
Är det bra?
Det är det du alltid har försvarat.
Snälla, Wladzio! Om du gillar en kollektion
säg det bara, rätt och slätt...
"Otrolig", "fantastisk", "jättebra", "extraordinär".
Eller nåt liknande.
Jag tycker att recensionerna mestadels har varit positiva.
På en skala från ett till tio är det en sexa.
Ingen kommer att betala det vi begär för att bära en sexa. Det är...
Var inte otålig, Cristóbal.
Det är ingen dålig start.
Inte för dig, förstås. Hattarna sticker ut, och de är din design.
Mrs de Belleville, jag är mrs Chelot.
Nej, diagonalt.
Ja.
Nej, inte så.
Så här, titta.
Stick inte in nålarna så djupt.
Bara toppen räcker,
då blir det lättare att ta ut dem.
Och du placerar dem diagonalt...
för att inte störa formen på tyget.
Ja.
Som om jag var nybörjare.
Vad tycker du?
Det kunde vara bättre.
Självklart, det är bara ett test.
Det blir bra.
Ja, det blir bra, och kollektionen blir felfri.
Men det påminner om Vionnet.
Om det ser ut som Vionnet är det en komplimang.
Ja, men om folk vill ha en Vionnet köper de en Vionnet.
Vad tycker du borde förändras?
Jag har hört folk säga att jag paraderade in i Paris,
att jag lyckades direkt.
Och... när jag ser tillbaka, kan jag inte klaga.
Men sen, de veckorna...
efter visningen av den första kollektionen...
De var fyllda av osäkerhet.
Fru Geneive?
Det är fru Chelot, från huset Marie-Henriette.
Du minns väl mig?
Så fort jag såg kollektionen tänkte jag på dig.
Spanjor.
Den passar din stil perfekt.
Balenciaga... Låt mig läsa recensionerna.
Balenciaga, med "A".
Ja.
Bara två beställningar?
Och den från Wladzios mamma.
Är det en uppvisning eller en fest?
Det ser ut att bli en fest med en uppvisning
av några plagg från hennes nya kollektion för hennes vänner.
Så det är en fest där hon kan klappa sig själv på ryggen.
Om jag åker blir det för hennes skull.
CHANELS PARTY PARIS 1937
Dessa tillställningar tråkar ut mig.
-Min mamma. -Isabelle, så trevligt att träffa dig.
-Hur mår du? -Jag mår bra.
-Nervös? -Nej.
Prata med folk idag.
Var snäll och intressant, få folks kärlek.
Det kommer att vara packat med potentiella klienter.
-Du är jättesnygg, mamma. -Jag håller med.
Det är så smickrande för mig,
och det blir bra publicitet.
Jag ska visa runt den här Balenciaga.
Vi ses, raringar.
Självklart.
Jag glömde mina glasögon, jag ser ingenting.
Ändå är det så uppenbart att de är Chanel.
Jag hade känt igen dem även om jag hade varit blind.
-Balenciaga, är det spanskt? -Ja.
Hur handskas du med inbördeskriget? Det måste vara hemskt.
Ja, hemskt. Väldigt hårt.
Flydde du från kriget till...
Jag besökte den spanska paviljongen på världsutställningen
och Picassos målning är otrolig.
-Den kallas "Guernica", eller hur= -Ja.
Som den bombade byn.
-Den bombade byn? -Ja.
Jag kände inte till Picassos inspiration...
Situationen i Spanien...
Den är så sorglig. Ett så fascinerande land.
Det är ett spännande land, jag var där och...
"Kriget, det stora Spanien."
-Jag är också trött på det. -De behandlar det så lättvindigt.
De pratar om kriget, "Guernica" och Picasso som något exotiskt.
Det är så nedlåtande.
Förresten, vi borde gå och se den på världsutställningen.
Vad gör ni här, samlade som svampar i en skog?
Cristóbal, följ med mig. Coco pratar med Carmel Snow. Kom.
-Vem då? -Carmel Snow.
Chefredaktör för Harper's Bazaar. Mycket inflytelserik.
Ja...
Men...
-Den är vacker. -Tack.
Åh, här är månen.
-Och solen. -Hur är det, Coco?
Underbart Coco, helt underbart, allt du visat.
Tack för inbjudan.
Det var en ära att vara här.
Det var ett nöje, men glöm inte...
Det här är djungeln, älsklingar.
Vänta er inte min hjälp, vi är rivaler nu.
Känner ni till höga modets Kleopatra?
Carmel, kom hit ett slag.
Om du vill bli nån i modevärlden
måste du komma överens med henne.
Seså, börja ge henne komplimanger.
Carmel, det här är Cristóbal Balenciaga.
-Trevligt att träffas. -Angenämt.
Du måste ha glömt, men vi träffades
på en visning för Vionnet och Lanvin.
Cristóbal är en bra klänningsskapare, han gör kopior
av kända designers och förbättrar dem. Han förbättrar originalen.
Det var förut.
Nuförtiden är jag fokuserad på helt originella kollektioner.
Syndikatet har gett oss grönt ljus,
och vi har visat upp vår första kollektion.
Jag vet.
Jag skämtade.
Säg mig, jag vill så gärna veta
vilken din stil är?
Min stil?
Ja, hur skulle du definiera din stil?
Ja, självklart.
En sober och elegant stil,
med väldigt få accessoarer.
Baserade mestadels på tyget.
Den här klänningen är från hans senaste kollektion.
Ja...
Och klänningen som denna eleganta kvinna bär också.
Det vore bättre om du kunde se hela kollektionen.
Det är visning varje dag hos huset Balenciaga.
-Det skulle vara en ära... -Jag måste kissa.
Hon är överförfriskad.
Det är hennes naturliga tillstånd.
Jag måste ta hand om mina gäster.
Om du inte misstycker...
några råd...
förbered ett par ord om din stil, det blir användbart.
Lycka till, raring.
Bra.
Jag förstår mig inte på hennes attityd.
Hon behandlade dig som en nolla.
Hon propsade på att du skulle komma till Paris.
Vi borde inte ha kommit.
Vi spelar i en annan liga.
De är i en annan kategori.
Att göra bra kopior är en sak,
att ha talang och stil för att göra unika saker, det är en annan.
Det vet du, Wladzio.
Det är därför du är upprörd.
Jag tycker synd om Nicolás och Virgilia.
Cristóbal, förhasta dig inte.
De ville investera i huset Balenciaga i Paris.
Du varken bad eller tvingade dem.
Du och jag beslöt oss för att komma hit.
De kom hit av politiska skäl.
Nummer 77.
-Florette. -Ja?
Är det oftast så här tomt?
Köpcentret?
De gillade vad de såg på visningen,
men de kan inte bestämma sig.
Jag vet inte...
Kanske vi borde tänka om angående priserna?
Nej, det är inte problemet.
Eliten betalar gärna för god kvalitet.
De föredrar till och med höga priser för exklusivitet.
Förstått.
Du känner fler än vad jag gör.
Jag hörde att ni träffade Carmel Snow.
-Bjöd ni inte in henne? -Jo.
En recension från nån så inflytelserik skulle ge oss synlighet.
Ja.
Vi pratade ett tag.
Det var massor av människor, va?
Gav de dig mat?
Ja, mamma, varför vill du veta det?
Herregud, jag är bara nyfiken.
Eftersom vi inte kan gå på Chanels fester...
vill jag bara uppleva spänningen.
Bli inte för uppspelt,
det var bara nonsens.
Håll båda fötterna på jorden. Förbli ödmjuk.
Ja, mamma.
Hur går det med försäljningen?
Väldigt bra.
Oroa dig inte.
Det glädjer mig att höra.
Du vet hur saker och ting är här.
Din bror är desperat efter nedstängningen i Madrid.
Ja, vi hörs ofta.
Då vet du att de väntar ett barn till?
En till? Det visste jag inte.
Jo. Deras tionde barn.
Om det inte går bra i Paris
är det ute med oss.
Ändå är det så uppenbart att det är Chanel.
Jag skulle känna igen dem även om jag vore blind.
Den fungerar inte.
Vad vill du förändra?
Allt.
-Jag älskar den inte. -Det finns inga misstag.
Men vi fixar den, förbättrar den.
Jag vet att den kan förbättras.
Det är inte det som är problemet.
Kollektionen är gammaldags, den tillför inget nytt.
Man kan tro att de är bondläppar
på väg till sina barnbarns dop.
-Jag har lagt mycket tid på den. -Det struntar jag i, Suzanne.
-Vi har lagt timmar på den. -Det struntar jag i!
Jag med!
Jag la timmar på att designa den! Men den fungerar inte!
Det är bättre att sluta nu!
Låt oss fortsätta arbeta.
-Slappna av. -Ja.
Vad är det, Cristobál?
Den är hemsk. Den har ingen stil, ingen...
Du tillbringar för mycket tid här.
Du behöver vila.
UNIVERSALUTSTÄLLNING PARIS, OKTOBER 1937
Ja...
Jag tänkte att det vore en bra idé att komma hit och slappna av.
Man kunde tro att de delade ut gåvor.
Ska vi gå?
Nicolás, jag vill be om ursäkt för förut.
Jag skäms över hur jag betedde mig.
Allt gormande...
-Det var hemskt. -Sluta.
Det är redan glömt.
Jag vill inte att du förlorar pengar.
Men... jag vet inte om vi klarar det.
Tror du inte att jag har vidtagit försiktighetsåtgärder?
Glöm det.
Fokusera på att skapa den bästa klänningen.
Resten är bara dekoration.
Om det inte var krig i Spanien,
tror du att det då skulle vara så många i den spanska paviljongen?
Troligen inte.
Så Spanien är verkligen trendigt nu.
SPANIEN FORMER OCH DRÄKTER
God morgon.
Varför ville du träffa mig?
Jag är väldigt upptagen.
Jag är väldigt tacksam, ms Chanel.
Tala då.
Jag ska gå rakt på sak.
Jag vill ställa dig en fråga.
Tycker du att Balenciaga är värdig parisisk haute couture?
Jag hör folk säga att han är väldigt duktig, ett geni, men...
Jag ser det inte.
Vilken fråga.
Det måste ha kostat dig mycket att lansera huset Balenciaga.
Borde du inte ha frågat det tidigare?
Jo, men vi kan inte få snurr på försäljningen,
och leverantörerna vill att vi betalar för tyget.
Jag frågar experten här.
Han är inte bara värdig, han är bättre.
Första gången jag såg hans klänningar i San Sebastián
visste jag att han var speciell.
En Balenciaga värd...
ligger i dess hemligheter, i klänningsmakeriet.
Kan du vända dig om?
Vad gör du?
Du är inget bra exempel.
-Vad menar du? -Du har ingen kutrygg.
-Tack. -Jag vet inte om du har märkt det,
men ofta så sitter Cristóbals kavajer åt...
en aning här
och här.
Det är inte dekorativt.
De långa partierna
gör att man kan separera kavajen från baksidan.
Den här tekniken gör att kvinnor
med kutrygg ser raka ut, och det här är bara ett exempel.
Det Cristobál gör för dem
är som plastikkirurgi, med alla detaljerna.
Och han uppfinner också.
Han kommer på nya sätt att göra knapphål...
kragens placering, ärmarna...
distribuera vikten.
Visste du att han har sytt sen han var barn?
Balenciaga är den sista sanna klänningsmakaren.
Resten av oss är bara designers.
Han kan hela processen från början till slut
och det syns.
Jag tvivlar inte på att han blir en stor konkurrent,
och att du kommer att tjäna en förmögenhet, herr Bizkarrondo.
Det glädjer mig att höra.
Tack, fröken Chanel.
Det är folklore, exotiskt och sofistikerat på en och samma gång.
Jag tror att det kommer att fungera.
Vad tycker du, Suzanne?
Jag gillar den.
Jag också.
Jag gillar den.
Steg för steg.
Med denna vetskap har jag en annan fråga.
Kan du få Carmel Snow att komma
till nästa Balenciaga-visning?
Jag antar att det inte bara var Carmel Snows besök,
men sakta men säkert började vi få
våra stora klienter.
En fundamental del av att skapa storslagen design.
Hertiginnan av Windsor,
Gloria Guinness, markisinnan av Llanzol,
Babe Paley, Marlene Dietrich,
Grace Kelly...
Du var avgörande för att definiera stilen
hos de kvinnorna.
Eller så var det tvärtom.
De kvinnorna och deras stilar var nödvändiga
för att jag skulle definiera min egen stil.
Min design kom att hamna på deras kroppar.
Det är en del av stilens komplexitet.
Undertexter: Mattias Backström