„Cristóbal az egyetlen igazi nőiruha-készítő közöttünk.
Mi, többiek, csak divattervezők vagyunk.” Coco Chanel
Ezt a sorozatot
az a 30 év ihlette, amit Cristóbal Balenciaga Párizsban töltött,
„Balenciaga mindannyiunk mestere.” Christian Dior
AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL
Mr. Balenciaga!
Igazából engem a párizsi kezdet érdekel.
De akkor, azok a hetek...
az első kollekció bemutatója utáni hetek...
Tele voltak bizonytalansággal.
Szerintem a kritikák többsége pozitív volt.
Egy egytől tízes skálán ez hatos.
De hiányzott belőle a személyiség.
Órákat töltöttem a tervezésével. De nem jó!
Hadd mutassam be Nicolás Bizkarrondónak!
És a neje, Virgilia Mendizábal, a Maison fő részvényese.
Mi eldöntöttük, hogy ide jövünk.
Ők politikai okok miatt jöttek.
Nincs sok túl tehetség a divat csúcsán.
Te az vagy, egyértelműen.
Miss Chanel!
Gondolja, hogy Balenciaga méltó a párizsi haute couture-ra?
Mit csinálsz?
Gyere! Ezt látnod kell!
A nácik Párizsba érkezéséről szeretnék beszélgetni.
Óvatosan a kérdésekkel, Prudence.
Vannak dolgok, amikről nem szeretnék beszélni.
PÁRIZS - 1940 JÚNIUSA A MEGSZÁLLÁS KEZDETE
Nem vagyok hülye, Renée.
Tudom, hogy mit láttam.
A Trocadéro előtt volt egy órával ezelőtt.
Ennyire elfoglaltan?
Miért lenne ott?
Ő volt az.
Az Eiffel-tornyot fotózta.
Fotózkodni ilyenkor, mint egy turista?
Ennek semmi értelme.
Én maradtam volna. Nem minden nap láthatod Hitlert.
De féltem is maradni.
Sétáljon, kérem!
Azt hittem, jobb lesz.
Vacak ez az anyag. Nincs tartása.
Nem tudom.
Milyen kalapunk volt ehhez a modellhez?
Valami hiányzik.
Hogy lehetne nagyobb? Nézzünk egy nagyobbat!
Még nagyobbat.
Nincs nagyobb.
Hacsak nem akarod, hogy a cserepet használjam.
Csináld!
Tudnál tervezni valami hasonlót?
Uram!
Egy SS-tiszt van az előcsarnokban egy nővel.
Szeretné, ha csinálnánk neki egy ruhát.
Mondtam neki, hogy csak meghívóval lehet bejönni, de...
Mit tegyünk?
Elég ijesztő az a tiszt.
Mondja meg, hogy jöjjenek be!
Ők is kliensek, és nincs belőlük sok.
A felsőrész fekete tüll, hímzett flitterekkel,
a szoknya pedig mustárszínű szintetikus szatén.
Ez egy historizáló estélyi ruha.
Imádom.
Nagyon tetszik!
Szeretnék egy ilyet hosszabb ujjal, és...
lehetne ebből az anyagból?
Nem lehetséges.
Sajnálom, de az előkelő divatházak nem így dolgoznak.
Az Infanta-ruha csak ebből az anyagból készül.
Nem lenne ugyanilyen abból az anyagból.
Rendben, de én ebből akarom.
A nagymamámé volt.
Egy egész tekercs van belőle otthon.
Jó minőségű.
Igen, persze.
Nem ez a gond.
Elnézést.
Ha ezt szeretné, rendben, elfogadjuk.
Megcsináljuk hosszabb ujjal.
De a saját anyagunkkal dolgozunk.
Rendben van.
Tiszteletben kell tartanunk a divat szabályait, igaz?
Azt mondja, elviszik a divatot Németországba.
Érdekes lesz látni a német előkelő divatot.
Jaj, nem!
Azt mondja, hogy a párizsi előkelő divatot fogják elvinni.
PÁRIZS, 1940. JÚLIUSA KERESKEDELMI TÁRSULÁS A HAUTE COUTURE-ÉRT
Csendet kérek! Ne beszéljenek egyszerre!
KÜLÖNLEGES MEGBESZÉLÉS RÉSZTVEVŐK
Egyesével, ha kérhetném.
Nyugodjanak meg! Köszönöm.
Micsoda?
Berlinbe kell mennem?
Jelenleg ez csak egy javaslat.
Ez őrültség.
És a beszállítók?
És azok, akik tőlünk függenek?
Így igaz.
A hímzők, a gombkészítők...
-Mi értelme van? -Egyértelmű.
Azt gondolják, hogy túl nagy a befolyásunk a divatra.
Azt akarják, hogy a nők úgy öltözzenek, mint az apácák.
A tárgyalások jól haladnak, őrizzük meg a nyugalmunkat!
Tehát...
maradjunk erősek.
És álljunk ellen.
Sajnálom, de rám ne számítsanak.
Nincs hozzá erőm, és a németek hátsóját sem akarom csókolni.
Ez biztos? Össze kell tartanunk.
Miről beszél?
Franciaországban nincs divat a háború miatt.
A gyárak a háborúra fókuszálnak.
És hol van az anyag? Anélkül nincs divat.
Ezért zártam be. Most nem a ruhakészítés ideje van.
Árulja el!
Mit gondol?
Nem vagyunk benne biztosak.
Gondolja át, Cristóbal!
Mit lehetne tenni?
Spanyolországban se jobb a helyzet.
Bezárhatnánk most, és később kinyitnánk újra.
Ha bezárnak, akkor vége.
És a németek azt mondják, hogy mindent elkoboznak, ha bezárnak.
Mit gondol, Virgilia?
Nem tudom, maga hogy van vele,
de nekünk nincs más választásunk, mint nyitva maradni.
Nem mehetünk vissza Spanyolországba.
Ez biztos?
A háború ott már véget ért.
Azoknak igen, akik nyertek.
Ez két hete érkezett.
Százezer peseta megfizetésére ítéltek,
és politikai felelősség miatt felfüggesztettek.
Ha nem fizetünk, az apámmal fogják megfizettetni.
Most még csak bírság van,
de ki tudja, hogy később elég lesz-e, vagy...
Sajnálom.
Mit fognak csinálni?
Fellebbeztünk egy megbízható ügyvéddel.
-Azt mondták, hosszú folyamat lesz. -Úgyhogy a labda önöknél van.
Végül úgy döntöttünk, hogy nem zárunk be.
A németek megengedték, hogy Párizsban maradjunk.
De sokkal szigorúbbak lettek.
Megtiltották a szövet behozatalát.
Korlátozták a ruhák számát,
amit bemutathattunk.
De mit tehettünk volna?
Vagy ez volt, vagy a bezárás.
Úgyhogy folytattuk, ahogy tudtuk,
egészen a megszállás végéig.
A következő kérdés?
Ennyi?
Csak ennyit tud mondani a megszállásról?
Mit akar, mit mondjak még?
Nehéz évek voltak.
Igen, említette.
Mégis, amikor a háború véget ért,
a Balenciaga-ház
többet keresett, mint korábban.
Magának nem volt olyan rossz...
Beszéljen érthetően!
Mit akar tudni?
Hogy kollaboráltam-e velük?
Maga mondta.
Attól fél, hogy ezzel fogják vádolni?
Te jó ég!
Átélt már egy háborút?
Szerencsére még nagyon fiatal voltam.
Akkor nem tudja, miről beszél.
Ha nem élte át a háborút, nem értheti.
De szeretném.
Féltünk a megszállóktól.
De attól is féltünk, hogy egymás közt beszéljünk.
Féltünk beszélgetni a szomszéddal, a tejesemberrel,
a szövetszállítóval... mindenkitől féltünk.
Mindenki próbálta túlélni, ahogy tudta.
Ki kell használnunk az erősségeinket, amik vannak.
Mire gondol?
Hozhatnánk az anyagot Spanyolországból.
Hendaya, végállomás.
Vannak barátai a spanyol követségen.
Kaphat vízumot.
Nem fogják megakadályozni, hogy átkeljen a határon.
Elmehet a spanyol textilbeszállítókhoz, és kiválaszthatja őket.
A spanyol szövetet nem lehet összehasonlítani a lyonival.
Normál körülmények között talán,
de biztosan jobb, mint a lyoni szövet,
vagy bármelyik másik francia.
És nekik nincs problémájuk a szövet behozatalával.
Hogy fogjuk becsempészni Franciaországba?
Vannak kapcsolataim. Ne aggódjon!
Jó, menjünk!
NAPI BEMUTATÓ TAVASZI- NYÁR
-Viszketek ettől az anyagtól. -Igen?
-Igen, viszketek. -Nos, mindegy.
-Nem lep meg, ez spanyol. -Tényleg?
Kényelmesen érzi magát? Nagyon jó.
Ez a rossz ízlés fesztiválja.
Ha látta volna a háború előtt.
A Rothschild-család,
Windsor hercegnője.
Most csak a repedtsarkúak.
És akik a fekete üzletelésből meggazdagodtak.
Florette, meghallhatják!
Nézze!
Istenem!
Az a sál ahhoz a ruhához...
Jó napot, Renée, Florette!
Nem tudtam eljönni a hivatalos bemutatóra, de ezt nem hagyhattam ki.
Megtiszteltetés.
Mondjon amit akar, de ez akkor is túl nagy.
Amikor saját divatháza lesz, akkor csinálhatja kisebbre őket.
De most Mr. Balenciaga így szeretné.
Wladzio!
Aggódom Cristóbal útjai miatt.
Minden alkalommal tovább marad.
Aggódom, hogy elhanyagolja az üzletet.
Rémeket lát.
Gondoljon bele!
Mellette és Párizs mellett tettem le a voksomat.
Nekem semmi közöm a spanyol házakhoz.
Igen, de a bevételeink javulnak,
és részben az anyag miatt, amit onnan kapunk.
Ha ez így megy tovább, félek, hogy Cristóbal Madridból
vagy San Sebastiánból akar dolgozni.
Mit tehetnék?
Jó napot!
Látja, hogy néznek rá.
Ki nem állhatják, ahogy a francia nők öltözködnek.
Félek tőlük.
Nem érzi úgy, hogy egy kötélen táncolunk?
Ezt hogy érti?
Hogy... hirtelen mi is lehetünk azok.
Nem is tudom... mint a zsidók.
Így mindenkit elkezdtek üldözni, aki eltért a hétköznapitól.
Homoszexuálisokat, antifasisztákat...
Ki tudja.
Van hamis útlevelem, a biztonság kedvéért.
Ha úgy éreznék, hogy a Franco-elleneseket is deportálnák.
Mi van a büntetésével?
Még nincs határozat.
Az ügyvédem azt kérte, írjak egy levelet,
hogy sajnálok mindent, amit tettem,
és hogy meggondoltam magam.
A fenébe!
Mit fog tenni?
Nyilván visszautasítom.
Nem fogok Franco szabályai szerint játszani.
A 25-ös számú.
A 26-os számú.
Nem mutattak akkora lelkesedést, mint korábban,
de ez nem jelenti, hogy nem tetszett nekik.
Egyébként nem vettek volna engedélyt.
Juan Martín, kérem.
Csak a kalapot hangsúlyozta ki.
-És az rossz? -Pontosan.
A kalappal foglalkozik a ruha helyett.
A kalap is része a munkájának.
Az is a maga ötlete volt, Cristóbal.
Igen, de azt nem én terveztem.
Azért emelték ki őket, mert kitűntek.
Tudja, hogy milyenek az amerikaiak.
LÁSSUK, HOGY TETSZIK-E. WLADZIO.
Mi az?
Semmi.
Hogy mennek a dolgok?
A németek egyre szigorúbbak.
Mindent elvesznek.
Most, hogy jobb itt a helyzet, miért nem jössz vissza?
Miért kell egyedül maradnod Párizsban?
Itt jobb lenne neked.
Anya, hagyd békén Cristóbált!
Csak aggódom.
Anya, nem hagyhatjuk ott Nicolást és Virgiliát.
Még egy kicsit ki kell tartanunk.
Ha a háború véget ér, minden normalizálódik.
Nos, ez attól függ, hogy ki nyer, nem?
Jó reggelt, hölgyem!
Jó reggelt! Van meghívója?
A Ruhakészítő Bizottságtól jöttünk.
Szeretnénk találkozni a vezetővel.
Jó reggelt!
Mi folyik itt?
Uram, a Ruhakészítő Bizottságtól keresik.
Ellenőrzést tartanak.
Mr. Bizkarrondónak üzenem, hogy intézze a spanyol szövetet!
-Siessen! -Legyen óvatos!
Rejtse el, hogy ne lássák!
Óvatosan az anyaggal!
-Jó. -Siessen!
Siessen!
-Jó utat! -Köszönöm, viszlát!
Viszlát, Cristóbal!
-Jó napot, uram! -Jó napot!
Jöjjön velem, kérem!
-Valami gond van? -Jöjjön velem, kérem!
- Hol van Renée? - Ott.
-Renée, a könyvelést! -Rendben.
Kész.
Cristóbal Madridban van. A fenébe!
A papírokat, kérem!
Már megmutattam a kollégájának.
A papírokat, kérem!
Biztosan jó kapcsolatai vannak a spanyol követségen,
ha ilyen vízumot kapott.
- Uram? - Miért csinálnak ilyen kalapokat?
Elnézést, de nem értem.
A kalapok, miért ilyen drámaiak?
Semmi szükség rá.
Ez a koncepciója ennek a kollekciónak.
Része a ház márkájának.
Szeretném látni a nyilvántartást.
Természetesen, tessék.
Ezt a párizsi rendőrség küldte nekünk.
Egy riport magáról.
Előkelő divatháza van?
Igen.
A spanyol polgárháború alatt száműzték,
1937-ben érkezett.
Itt telepedett le.
De maga spanyol.
Nem egészen száműzetés volt.
Nem így történt.
Igen.
Jól alakulnak a dolgai.
Igaz?
Ki az a...
Wladyslaw Jaworowski d'Attainville?
Wladzio d'Attainville néven ismert.
Az üzleti partnere?
Igen.
Több attól, igaz?
Hogyan?
Itt az áll, hogy ön közismerten meleg.
Többet jelent magának, igen vagy nem?
Nézze,
nem hagyom, hogy ilyeneket kérdezzen.
Válaszoljon!
Nem.
Ő egy barát.
Hát persze.
Van elvámolni valója?
Behozott Franciaországba bármit Spanyolországból?
Nem.
Semmit.
Ez biztos?
Igen.
Rendben van.
Menjen át a másik szobába, és vetkőzzön le!
Hogyan?
Menjen be oda a kollégámmal, és vetkőzzön le!
Vetkőzzön le!
Fogták a nyilvántartást, és elmentek.
Ennyi?
Semmi több?
Úgy tűnt, csak a ruhák száma
és az anyagok hossza érdekelte őket.
Hányszor tartottak nálunk vizsgálatot?
Nem lepődnék meg, ha egy versenytársunk vádaskodna.
Utálják, hogy nekünk jobb anyagunk van.
Megtalálták a spanyol szövetet?
Elővigyázatosságból eldugtuk.
Nem is tudom.
Nem tetszik ez nekem.
Hiányoltuk.
Nem minden kérdésre tudtuk a választ.
Mit kellett volna tennem, Nicolás?
Bemutatónk volt Madridban.
El kellett intéznünk az amerikaiakat,
az áruház képviselőit, a sajtót.
Szóval beszélt a sajtóval?
Még ha nem is beszélek, akkor is ott kell lennem.
-Wladzio! -Bocsánat a késésért.
Elfelejtettem, hogy itt nincs taxi.
Megijesztettél.
Azt hittem, történt veled valami.
Nem tudom, hogy kellene-e közös terveket csinálnunk.
Miért?
Furcsa vagy, amióta visszajöttél.
Nézd! A mi Cocónk.
Azt mondják, egy német tiszttel találkozgat.
Tényleg?
Igen, és sokkal fiatalabb nála.
Úgy tűnik, egész nap a szobájában vannak a Ritzben.
Értem.
Mehetünk?
Igen.
Várjon!
Jó estét!
Szeretném megvenni a Coco Chanel-portrét.
-Eladó? -Igen, uram.
Kétezer frank az ára.
Rendben, tökéletes.
Megveszed?
Komolyan, Cristóbal?
Szeretném elküldeni a Ritz Hotelbe.
Ajándék Miss Chanelnek.
Mehetünk?
Mi volt ez az egész?
Coco a barátom. Kedveskedni akartam neki.
Kedveskedni?
Miután elmeséltem, hogy egy német tiszttel randizgat?
San Sebastiánban mindig segített nekem,
és Párizsban is, amikor megérkeztünk, emlékszel?
Igen, Cristóbal, de...
Soha nem ítéltem el a barátaim
vagy a klienseim politikai véleményét.
Nem értelek.
Mintha egy másik bolygón élnél.
Nem fogsz tudni mindig figyelmen kívül hagyni dolgokat.
Nem fordíthatjuk el a fejünket attól, ami történik.
Szerintem túl sok időt töltesz Nicolásszal mostanában, Wladzio.
GETARIA CRISTÓBAL SZÜLŐVÁROSA
Chanel egy német tiszttel?
Én nem találtam furcsának.
Az emberek letagadják a kapcsolatot a franciák és a németek között,
de biztosíthatom róla, a kapcsolat létezik.
Minden sokkal bonyolultabb volt, mint amilyennek most tűnik.
Úgy érti, nem érdekelte, hogy a németek
vagy a szövetségesek nyernek majd?
Nem!
Természetesen örültem, hogy a németek veszítettek.
Az egy más dolog.
Az elit divat mindig is az elit osztályt szolgálta ki.
Nem az ellenállásról vagy a kollaborációról szólt a dolog.
Hanem a túlélésről.
AHarper's Bazaarkiemelte,
hogy milyen extravagánsok voltak a kalapok Madridban.
Semmi mást?
Csak a kalapokat?
Kezdem azt hinni, hogy kevésbé feltűnő kalapokat kellene csinálnom.
Miért?
Nem is tudom, úgy érzem, beárnyékolják a ruhákat...
Persze ilyen innovatív modellekkel...
Hogy érted ezt?
Nem tudom, hogy látok-e olyat,
amit be lehetne árnyékolni, bocsi.
A párizsi tervezők lelassultak.
Ugyanazokat a dolgokat csinálod.
Ugyanazt a technikát használod, és stílusosnak nevezed,
ha spanyol vagy görög mintákat használsz.
Ez nem egy stílus.
Ez egy jelmezes bál témája.
Köszönöm, hogy elmagyaráztad, mi a divat.
Eddig nem tudtam.
Én legalább látok valamit.
Hála az égnek!
-Tudod, hol kell keresned a stílusodat? -Nem tudom, magyarázd el!
A technikádban.
Ezzel teremtesz új stílust.
A technikáddal.
A gótikus, például.
Nem azért találták fel, mert valaki úgy döntött,
hogy színt ad az ólomüveghez.
Azért találták fel, mert valaki
újratervezte a formákat,
és úgy elosztotta a súlyt,
hogy a falakon lehettek nagy lyukak.
Nem tudom, hogy alkalmazzuk ezt a divatra,
de tudom, hogy te tudni fogod.
Mit akarsz, mit tegyek?
Például a derék.
Miért mindig itt van,
és nem lentebb vagy fentebb?
Vagy hagyd ki a derekat!
Csakúgy, mint a zakók nyakkivágása,
miért vannak mindig a tarkóhoz közel?
Nem tudom, hogy mit beszélek, mert én nem foglalkozom ezzel.
De felismerem, ha valaki valami újat ajánl nekem.
És tudom, hogy nem ez a legjobb pillanat,
de a háborúnak vége lesz.
Át kell gondolnod, mit akarsz csinálni:
csinos kápolnákat...
vagy nagy katedrálisokat?
Wladzio tudta, hogyan ösztönözzön.
Hatalmas intuíciója volt.
Ő volt az egyetlen, aki őszinte volt velem.
Hiányzik?
Igen, persze.
Nélkülözhetetlen volt, 20 évig együtt dolgoztunk.
Nehéz időket
éltünk át együtt.
FIGYELMEZTETÉS TILOS A BELÉPÉS
„A Ruhakészítő Bizottság bejelenti
a Balenciaga-ház azonnal bezárását, határozatlan időre.”
Idejöttek és kidobtak minket.
-Semmit sem tehettünk. -Nem mondták, hogy miért?
-Valamit csak mondtak. -Sajnos nem.
Nem vagyok benne biztos, megijedtem.
Kiderítem.
Menjenek haza!
Mit csinálsz?
Ha az üzletben jártak, bármikor idejöhetnek.
De miért?
Nem tudjuk, miért zártak be minket.
Nem fog segíteni, ha megtudják, hogy együtt alszunk.
Szerinted ezért kellett bezárnunk?
Nem tudom, vagy talán azért...
mert szövetet hozok Spanyolországból, vagy Bizkarrondo miatt.
Túl sokáig időzik.
-A kalapok. -Hogy?
„A Ruhakészítő Bizottság határozata.
A megszálló erők parancsára
a Balenciaga-házat szankcionáljuk
lázadó kalapokkal történő lázadásra való felbujtásért.
A divatház három hónapig zárva tart...
január 22-i kezdettel.”
A kalapok miatt?
Minden második divatházban ugyanez van.
Ez tönkreteszi a következő szezon bevételeit.
Valaki egyértelműen célba vett minket.
Maradj csendben, Wladzio!
Egyértelmű, hogy miért történt.
Le kellett volna állítsalak a kalapokkal.
De a te ötleted volt!
Csak azt tettem, amit kértél.
Wladziónak igaza van.
Az önkritika hasznosabb lenne mások hibáztatása helyett.
Hogyan?
Igen, Cristóbal.
Ha többet lett volna Párizsban,
és kevesebbet utazik, ez elkerülhető lett volna.
Tudja, hogy mi történik?
Nem mehet vissza Spanyolországba, és féltékeny rám.
Nos, ez nem az én hibám.
Távol kellett volna maradni a politikától.
Értem.
Jobb, ha senki sem tudja, hogy az ember
demokrata, Franco-párti, vagy náci.
Fogalmam sincs, hogy maga micsoda, Cristóbal.
Tessék
Mi maga, Cristóbal?
Én nem politizálok.
Jogom van hozzá.
Nekem pedig a politizáláshoz!
Ebben az üzletben nem!
Nem látja, hogy a politika mindenhol ott van?
Még a kalapokban is!
1944 JANUÁRJA VICHY
FRANCA KORMÁNYHIVATAL A MEGSZÁLLÁS ALATT
SPANYOL NAGYKÖVETSÉG
Úgy tűnik, azért a divatért büntetik,
mert nagy kalapokat készít.
Egyszerű és világos.
A németek fenyegetésnek tartják
az általuk előírt megszorításokkal szemben.
Elnézést,
de a kalapok ennyire fontosak?
Ez egy figyelmeztetés?
Nagy kalapokkal kezd, és ki tudja, mi lesz a vége.
De miért kell a divatházat büntetni érte?
Mr. Bizkarrondo!
Azt hallottam, hogy 100 000 peseta megfizetésére büntették
a háború előtt hazafiatlan nézetei miatt.
Mi köze van annak ehhez az ügyhöz?
Nagyon is sok.
Minden.
Amint megértheti, Spanyolország nem avatkozik be egy disszidensért.
Ezt az ítéletet a korábbi nézeteim miatt kaptam.
Már régóta nem politizálok.
Igen, de...
ugyanazok a nézetei, nemde?
Nem.
Igazából épp egy levelet fogalmazok
a spanyol hatóságoknak a változásomról,
és hogy mennyire kritikus lettem azokkal a nézetekkel, amiket védtem.
Nos, ennek örülök.
Mindenkinek joga van hozzá, hogy megváltozzon.
Ezzel vége az elveimnek.
Mikor érkeztél?
Kora délután.
A nagykövet beszélt az ipari miniszterrel,
és újra kinyithat a divatház.
De nem csinálhatunk kalapokat három hónapig.
Csak ruhákat.
Elnézést kérek.
Tőled is, és a kalapokért is.
Tényleg sajnálod?
Akkor miért mosolyogsz?
Kérj bocsánatot!
Sajnálom.
Egy kicsit őszintébben, kérlek.
Kérj bocsánatot!
Sajnálom.
Ez pech, tökfej.
Párizst meggyalázták...
Párizs megtört, Párizs mártír lett...
de Párizs... szabad.
Felszabadította magát.
Az emberek felszabadították.
1944. AUGUSZTUS 19. A MEGSZÁLLÁS VÉGE
Mi a baj?
Jó napot!
Köszönöm, hogy fogadott.
Miss Renée mondta, hogy ragaszkodott a találkozáshoz.
Igen, én...
Hallotta a híreket?
Gunther visszatért Németországba.
Elköszönni jöttem.
Kétlem, hogy visszajönnék.
Szép volt, amíg tartott.
Gondolja, hogy biztonságban vagyunk?
Mi lesz velünk?
Kivel?
Velünk.
Magával és velem, akik támogattuk a németeket.
Attól tartok, téved.
A Balenciaga-ház soha nem kötelezte el magát politikailag.
Értem.
Hoztam magának egy ajándékot.
-Nem. -Csak sajt.
Remek az illata.
Biztos, hogy nagyon finom.
De soha nem fogadok el ajándékot,
még ha hálás vagyok, akkor sem.
A családom készíti.
Nagyon jó.
Szeretném, ha elfogadná.
Sajnálom.
De... nem fogadhatom el.
Nem olyan üzlet vagyunk,
amelyiknek ünnepelni kellene Párizs felszabadulását.
Semmi olyat nem tettünk, amit bánnunk kellene, Nicolás.
Keményen dolgoztunk.
Csendben segítettünk az ügyfeleinknek, ahogy mindig is tettük.
Néha bűnös a hallgatás.
Akkor bűnös vagyok.
A cég még mindig megvan.
Senki sem veszítette el a munkáját.
Ez a lényeg, nem?
Köszönöm, Cristóbal.
Tudom, hogy megvolt a kísértés, hogy itt hagyjon, és hazamenjen.
És szeretném azt hinni...
hogy részben Virgilia és miattam maradt.
Erre igyunk.
Tudta?
Amint a háború véget ért,
azonnal megtiltották
a Harmadik Birodalmi egyenruhák viselését.
Az egyenruhákból gyermekkabátok lettek.
A horogkeresztes zászlókból kötények.
Jól van ez így.
Nem vitatom, de...
Mindig azt gondoltam,
hogy lehet, hogy a zászlókhoz és az egyenruhához használt szövetek
még mindig megvannak.
A szimbólumok eltűntek, de...
az anyag, amiből csinálták őket...
megmaradt.
Gyerekek ruháihoz használják, például.
Érti, hogy mit mondok?
Nem vagyok benne biztos.
Mondtam, hogy ha nem élte át, akkor nehéz megértenie.
Sétálunk egyet?
Persze.
A feliratot fordította: Sarkadi Anikó