„Jeho šaty byly na pohled nedotčené.
Jako by se vznášely a svými pohyby tvořily záhadu.“ Hubert de Givenchy
V MINULÝCH EPIZODÁCH
To je pan Dior.
Balenciaga má konečně rivala.
Jen jednu věc dělá Dior lépe.
Komunikuje.
Cristóbal odmítne každý rozhovor, co mu někdo nabídne.
Marketing a vysoká móda nejdou dohromady. My jsme exkluzivní.
Pro dobro podniku.
Občas mi přijde, že ti jde jen o peníze.
Od doby, co mi zemřela maminka, je mé dílo lepší.
Dlouho jsem neviděla něco tak zajímavého.
Mnoho lidí vašim návrhů neporozumí.
Ale do dvou sezón vás bude každý kopírovat.
Dodavatelé mají velkou moc.
Přijdou a ukáží si, co chtějí. Není to fér.
V mé dílně je nový chlapec. Je z tvého kraje.
Jmenuje se Ramón.
Wladzio je v nemocnici.
Dostal mrtvici.
CATHERINETTIN VEČÍREK PAŘÍŽ 1949
Smím vidět váš kabát, prosím?
Váš kabát.
Smím ho vidět, prosím?
Dosáhnout perfektního rukávu, je jedna z nejtěžších věcí.
Je to otázka rovnováhy mezi správným nasazením rukávů
a umožněním volného pohybu ruky.
Tento rukáv je křivý.
Co to děláte?
Klid, opravuju ho.
To je ale hnus.
Ten návrh ale není váš.
Dělá tohle vždycky?
Klidně začne přešívat šaty uprostřed večeře.
Takový Cristóbal je.
Koukejte ať to vypadá dobře.
Vidíte? Ten záhyb za rukávem...
mu dodá objem a narovná ho.
Malé krůčky a svižně.
Následuj šaty.
Znovu.
A hotovo.
Přesně takhle.
Žehličku mějte vždy po ruce.
Neustále formujte límec.
Ujistěte se, že všichni dělají přesně toto.
Hlavní vlákno a prošívání je v pravém úhlu,
jinak látka ztratí tvar.
Pan Balenciaga je v tom velmi přísný.
Pan Balenciaga šije rukávy velmi pečlivě.
Každá musí být mít dva centimetry.
Pan Balenciaga nic jiného nepovolí.
Pan Balenciaga je na to velmi přísný.
Chce, abychom pracovali v tichu.
Nerozumím tomu.
Platím jmění a on tu není?
Omlouvám se, ale pan Balenciaga nikdy nechodí.
Neexistují žádné výjimky.
Může se to zdát drahé, ale nekupujete si jen dvě róby.
Platíte za licenci
k reprodukci dvou modelů, které se vám líbí.
Děkuji.
PAŘÍŽ 1953 LETIŠTĚ ORLY
Možná trochu delší rukávy.
Pak by šaty ztratili balanc.
Tolik se ti daří, Cristóbale.
Kdo by si to pomyslel, že?
Všiml sis, že jak tě lidé opouštějí, ty jdeš stále kupředu?
Wladzio, prosím.
No tak! Nedělej, že sis nevšiml.
Když tvá matka zemřela, byl jsi to ty, kdo řekl, že se tvá práce zlepšila.
A teď, když jsem pryč, je ještě lepší.
Co to říkáš? Kdokoliv něco udělám,
tak si říkám, co bys na to řekl.
Ano, ale to nemůžeš vědět.
Zkus to.
Zeptej se mě na poslední linie
polopřiléhavých šatů?
Dobře.
Co si myslíš o mé poslední kolekci?
1953 NEW YORK ŘEDITELSTVÍ OBCHODNÍCH DOMŮ
Pane Balenciago.
-Jaké potěšení. -Potěšení na mé straně.
Představím vás.
Benjamin Grindley, vrchní ředitel.
Je nám ctí, že jste přijel.
Pařížský král haute couture v našich kancelářích!
Co víc bych si mohl přát?
-Zařídím... -Do konferenční místnosti.
...módní přehlídku. Budete ji zbožňovat.
Budete ji...
Mohu se dotknout?
-Smím si sáhnout? -Margaret, prosím.
Není to špatné...
...ale není to žádný zázrak.
Jak se můžeme zlepšit?
Kdybych dostal takovou látku...
Udělal bych jiné šaty.
Pokud vás dům Balenciaga nutí koupit si šaty,
je to proto, abyste věděli, jakou látku použít na kopii.
Pravda.
Musíme být konkurenceschopní.
A evropské látky
jsou velmi drahé kvůli vysoké dovozní dani.
Značka Balenciaga není levná.
Podívejte...
Problémem jsou padělky.
Trh s padělky se šíří rychlostí blesku.
Padělky se prodávají za velmi výhodné ceny. A my...
Pokud zvýšíme ceny, nemůžeme se s nimi rovnat.
Precios.
Dobrý večer.
Jste Cristóbal Balenciaga, že?
Ano.
Poslední, na koho jsem čekal, že narazím.
Co děláte tak sám tady v rohu?
Má tlumočnice vypila příliš šampaňského.
Nechala mě tu a já ničemu nerozumím.
Já jsem Hubert de Givenchy. Také pracuji v módě.
Ano, Givenchy.
Moc o módě nečtu, ale vaše dílo znám.
Posaďte se prosím.
Mezi námi, všichni mluví o Dioru, ale vy jste skutečný mistr.
A co tu děláte vy?
Přemýšlím o spuštění řady prêt-à-porter.
Přišel jsem se podívat do továrny, zkontrolovat, jaké stroje používají.
Sériová výroba.
-Opouštíte vysokou módu? -Chtěl bych to propojit.
Nebudu kopírován, budu kopírovat sám sebe.
Padělky.
Vlastně jsem si sem sedl,
protože jsem se nemohl dívat
na ženu s kopií mého návrhu, který byl zpackán.
Kde?
Ta žena v puntíkovaných šatech.
Kde k ním přišla?
Říká, že je koupila v Greenwich Village.
Škoda, že zítra odjíždím.
Bylo mi 17 a řekl jsem vedoucí v domu Balenciaga,
že jsem velký fanoušek a chtěl jsem se přidat do vašich řad.
Teď jsem rád, že mě vyhodila.
Tu práci bych nesnášel.
To mě mrzí.
-Doufám, že jsme nebyli příliš krutí. -Ne.
Vedoucí byla trochu přísná,
ale pak mě přivítal velmi laskavý muž.
Myslím, že měl ruské jméno.
-Wladzio. -Ano, tak.
Omlouváme se, zavíráme.
Ano, už odcházíme.
Vyhazují nás.
Bylo mi ctí vás poznat, Cristóbale.
Haló?
Říkal jsem, ať zavoláš až dorazíš. Vyzvedl bych tě.
Nebylo třeba. Zavolal jsem si taxi.
Tak jak to šlo?
Velmi dobře.
Vypadáš spokojeně.
Hubert de Givenchy. Mám ho sem přivést?
Ne, jdu tam.
Ale... necháte to takhle?
Dokončete to.
Udělejte si přestávku.
Ne. Ne, ne, ne.
Huberte.
Jaké překvapení!
-Pardon, že jsem vás tak přepadl. -Ale jděte.
Nic se nestalo.
-Něco jsem vám přivezl. -Vážně?
Pojďte do mé kanceláře.
-Máte skvostný dům. -Děkuji.
Prošel jsem se po Greenwich Village a viděl jsem to ve výloze.
Na štítku to nebylo uvedeno, ale vedle toho byla značka.
Bylo tam: „Design Balenciaga.“
Neuvěřitelné.
A z poslední kolekce.
Otočte se prosím.
Podívejte, zadní strana je úplně jiná.
Protože nákres ukazuje pouze přední část.
Sedmá avenue byla plná obchodů kopií Diora
otřesné kvality.
-Můžete jít, děkuji. -Děkuji.
Vydávání náčrtů tyto podvodné kopie podporuje.
Musíme zastavit módní časopisy.
Dobře, ale co máme dělat?
Zakažte jim ukázat víc než dva nebo tři návrhy za sezónu.
Já nevím, Cristóbale. Chápu tvé obavy,
ale nezapomeň, že žijeme díky tisku.
Nemůžeme se rozhodnout jen tak náhle.
Pravda.
Tak co budeme dělat?
Oba máme odlišný názor.
Tak se zeptej přátel v tisku.
Ale udělej to diplomaticky.
Dobře.
Díky.
Jdeš pozdě, Cristóbale.
Odpouštím ti.
Ahoj.
-Máme pro tebe šampaňské. -Chtěla jsem tě vidět.
Co má znamenat ten limit návrhů, které smíme ukázat?
-Podporujete pirátství, a dobře to víte. -Cristóbal.
Mnoho z tvých klientů je z USA a nemohou tvé přehlídky vidět.
Musíme jim je ukázat, aby nadále kupovali tvé šaty!
Přestanou kupovat mé šaty, pokud uvidí, že je může mít každý.
Proč jezdit do Paříže,
když je bude mít obchod naproti až se vrátí?
-Vše kvůli obrázkům v... -Cristóbale, dost.
Vytváření kopií není nic nového.
Sám jsi kopíroval Vionnet v San Sebastiánu.
Kopie rovná se sláva. Jsi všude...
-Coco... -Dost!
Coco chce, abys přestal mluvit o sobě.
Chci, abys mluvil o mně.
Jak podivné.
Chtěla jsem ti říct, že jsem se rozhodla vrátit do módy.
Skvělé! Věděla jsem, že se jednoho dne vrátíš.
Gratuluji, Coco.
Jsem moc rád.
Děkuji vám, přátelé.
Je důležité vědět, že mě podporujete.
-Nebude to jednoduché. -Počítej s mou pomocí.
S čímkoliv budeš potřebovat.
Děkuji Cristóbale, jsi dobrý přítel.
Věděla jsi, že mi Cristóbal dal
jeden z nejlepších dárků, jaký mi kdo dal?
Vážně?
Můj portrét od Cassandre.
To nikdy nezapomenu, Cristóbale.
Vypadala jsem jako opice v šatech.
-Jsi děsná. -Ale krásná.
Zbožňuji ho, mám ho v apartmá. Ukážu ti ho později.
V mém není med.
Dej mi ho.
Jsou identické.
Uvažuji o prodeji části svého podílu.
-Proč? -Abychom měli více hlasů v našem podniku.
Bylo by to symbolické. Stále bychom měli většinový podíl.
K čemu chceš více hlasů?
Ty a Cristóbal nestačíte?
To ne, ale chybí mi Wladzio.
Vždy to mezi námi rozsekl.
Jednat s Cristóbalem sám není snadné.
Ptal ses Cristóbala, jak se mu daří?
Přátelé si kladou takové otázky.
Wladziova smrt ho určitě stále pronásleduje.
Virgilie, to je trapné.
Kašli na trapnost a zeptej se.
To se lehce říká.
Koukni na mě.
Nicolási, co uděláš?
Zeptám se ho.
Dobrý den.
Pane Balenciago, dobré ráno.
Je mi ctí vás zde přivítat, v domu Givenchy.
Omluvte recepční, že vás nepoznala.
Pojďte, prosím.
Pan Givenchy tu není?
Je nám líto, ale dnes se nevrátí. Mohu vám pomoci?
Ne, jen jsem byl v okolí a přišel jsem ho pozdravit.
Hubert mi řekl o vašem setkání v New Yorku.
Nikdy nebyl tak nadšený.
To je skvělé.
A vy jste?
Jmenuji se Philippe Venet.
Jsem jeho osobní asistent.
Chcete mu zanechat zprávu?
Ne, jen jsem ho chtěl pozdravit.
Nebojte, až ho později uvidím, řeknu mu, že jste se stavil.
-Děkuji, na shledanou. -Na shledanou
Krok dopředu, prosím.
Zadní část musí přiléhat těsněji.
Rozumíš, Salvadore?
Fernando, prosím, jasně to na náčrtu vyznačte.
Pojďme na další.
Suzanne, Colette.
Volala Edith Headová. Je v Paříži.
S Hepburnovou. Chce vás vidět.
-Katherine Hepburnová? -Ne, ta nová.
Ale David je zasnoubený.
Takže Linus, jeho starší bratr,
se jí snaží svést, aby ji odradil od svého bratra Davida,
aby zachránil jeho zásnuby s Elizabeth.
Další romantická komedie.
Ale ona se snaží zabít. To je komedie?
Sabrina se musí vrátit do Paříže představující její půvab.
Bylo by klišé ji obléknout do Diora.
Myslíme si, že se na to perfektně hodíš.
Jsem opravdu polichocen.
A ty víš, že miluji filmy, Edith.
Ale nevím, jestli to je možné.
Máme plné ruce práce s novou kolekcí.
Stačí, když nám ukážeš šaty, ze kterých si můžeme vybrat...
Ne, já se znám, nebudu schopen se od toho distancovat.
Je nějaký způsob, jak vás přesvědčit?
Mohu vám doporučit návrháře,
který se k vám bude hodit.
Má styl, jaký hledáte.
Ano?
Povečeříme v Ramponneau.
-Dobře. -Chceš se k nám přidat?
Dlouho jsme si nevyrazili.
Dnes to nejde, ale děkuji, Nicolási.
Jak se máš, Cristóbale?
Já?
Mám se dobře.
Co to je za otázku?
Promiň, možná jsem byl příliš zvědavý.
Ne, ne, promiň. Mám se dobře.
Tak...
Nechám tě.
-Na viděnou. -Na viděnou.
Vždycky ke mně byli laskaví.
Tím to není. Jen se s nimi nudím.
Nemáme si co říct,
vždy se z toho stane pracovní schůzka.
Ale ty si rád povídáš o práci.
Ne, rád mluvím o módě.
Ale Nicolás vždy mluví jen o podnikání a to mě nudí.
Dobrý večer.
To je Givenchy?
-Cristóbale, jaké překvapení. -Huberte! To tedy.
Přišli jsme slavit.
Dělám kostýmy pro Hepburnovou ve Wilderově filmu.
-Díky, že jsi ji za mnou poslal. -Nemáš zač.
Je skvělá, že?
Hrozně milá.
Vycházíme velmi dobře,
ale myslel jsem si, že je Katherine Hepburnová.
Měl jsem naprosto stejný problém, že?
-Tohle je můj kamarád, Philippe Venet. -Ano.
Setkali jsme se, když pan Balenciaga přišel do obchodu.
A tohle je Ramón, také kamarád.
-Rád vás poznávám. -Těší mě.
Myslím to vážně.
Mohl bych v utajení navštívit tvé obchody v Barceloně a Madridu
a naučit se tvé techniky.
Posloucháš se?
Jsi ve vysoké módě, Huberte. Budeš oblékat Audrey Hepburnovou.
-Proč pokračovat v tréninku? -Proč ne?
Ne, na to je příliš pozdě.
Musíš se obklopit dobrými lidmi.
Mohu ti poslat nějaké švadleny, aby zaučily ty tvé.
A pak spoléhej na svůj dobrý vkus.
A že ho máš.
A modli se.
-Modlit se? -Samozřejmě.
Každé odpoledne se zastavím a jdu na bohoslužbu
do kostela Saint Pierre de Chaillot.
Měl bys někdy jít se mnou.
Neublížilo by ti to.
Jsem protestant, Cristóbale.
Jsou pohlední, že?
Pohlední?
Co je to za poznámku?
Poznámka od někoho, kdo umí ocenit krásu.
Myslíš, že Givenchy a Venet...
no, víš...
Nevím a je mi to jedno.
Nelíbí se mi, když tak mluvíš.
-Co jsem řekl? -Nemluv o tom!
Vezmi si taxi, prosím.
Číslo 39.
Má poslední přehlídka.
Vy víte, že by mi budete chybět.
Samozřejmě.
Číslo 40.
Rámone.
Co se děje?
Vzadu, muž s brýlemi.
V bílém proužkovaném obleku.
Něco si zapisuje na rukáv. Vidíš?
Ano, vidím to.
Zastav ho při odchodu
a donuť ho ukázat sako.
Rozumíš?
Omluvte mě, promiňte!
-Zdravím. -Dobrý den.
-Líbila se vám přehlídka? -Ano, velice.
-Vynikající. Nádherná. -Děkujeme.
Mohl byste jít na chvíli se mnou?
-Nerozumím. -Bude to jen chvilka.
Jen okamžik.
-Dobře, jistě. Tudy? -Ano, děkuji.
Opravdu krásná kolekce.
Sundal byste si oblek prosím?
-Chcete, abych si sundal oblek? -Váš oblek, prosím.
Jak jsem říkal, mám naspěch. Opravdu musím jít.
Z jakého média jste?
Z toho samého jako vždy.
-Chodím sem roky. -Mohu vidět košili?
Poslouchej, chlape, nevím, co máš za problém...
Mohu vidět vaši košili?
Ne, nic vám neukážu! Nesahejte na mě!
Ukažte mi ji!
Ukaž mi oblek!
Čím teď jsme? Nějací zlodějíčci?
Chováme se nóbl a trháme košile!
Byl to jen rukáv. Omlouvám se.
Co jsem měl dělat?
Takhle nemůžeme pokračovat.
Náčrty mých návrhů v novinách,
časopisech a nyní na rukávech?
To se stane, když omezíš, co mohou zveřejnit.
Pokud jde o tisk, tak si hraješ s ohněm, Cristóbale.
Copak nevidíš, že když se ty kopie šíří, tak nás to zničí?
Jaké máme alternativy? Vyhlásit jim válku?
To nás nezničí?
Vnímáme to jako problém pouze pro dům Balenciaga,
i když to ovlivňuje celý průmysl.
Dior, Balmain, je to stejné pro všechny.
Musíme si promluvit se syndikátem,
abychom mohli odložit přehlídky pro tisk.
A čeho tím dosáhneme?
Mohli bychom poslat šaty našim klientům a obchodním domům
předtím, než je uvidí časopisy.
Budou to muset pochopit.
Dobře.
Můžeme to zkusit.
Díky, Nicolási.
„Cristóbal Balenciaga zůstává uzavřený a neviditelný,
ale to ho nezastaví aby byl jmenován, ne...
korunován císařem.“
„To vše...“ Díky.
„To vše s Diorovým svolením.“
Má lepší prodeje, ale všichni následují Balenciagu.
Co Balenciaga navrhuje dnes, za dvě sezony okopíruje každý.
Velmi dobré, že?
Nicolás navrhl přidat další akcionáře.
Myslel jsem, že bys mohl chtít...
Vážně?
Díky.
Nebudeš toho litovat.
Podle převodů provedených uvnitř společnosti
budou zdroje rozděleny následujícím způsobem...
Pan Balenciaga, 500 akcií.
Pan Bizkarrondo, 1493 akcií.
Pan De Bareño, dvě akcie.
Pan Tamisier, jedna akcie.
Pan Esparza, jedna akcie.
Pan Leyrat, dvě akcie.
Pan Hommey, jedna akcie.
Dohromady 2000 akcií.
-Zakázat tisk? -Ne, nezakázat.
-Jen zbrzdit. -Proč to neřešíte u soudu?
Tak to udělal Dior a ostatní návrháři.
To nepomůže.
Rozumím, ale co navrhujete, není možné.
Bez tisku se neobejdeme. To díky němu vše funguje, jak má.
Šíření kopií je cena, kterou musíme zaplatit.
No, zkusili jsme to.
Možná bychom to měli také vzít k soudu.
Přijali jsme, co Lucien řekl, bez boje.
Co chceš dělat?
Cristóbale, prosím, dodržujme pravidla.
Potřebujeme trochu klidu.
Dáme si kávu a probereme to?
Nemohu, mám schůzku, a jdu pozdě.
-Jdeš tudy? -Ne, tudy.
Uvidíme se v dílně.
Neříkám, že se už nikdy nebudou moci vrátit!
Chci je jen o měsíc zdržet, je to příliš?
Tisk je mocný, protože mu to dovolujeme.
-Rozumíš tomu, ne? -Samozřejmě.
Tak proč ses usmíváš?
Baví mě tvůj temperament.
Před naším domem je velký prázdný obchod,
dokonale by se hodil pro tvůj nový dům.
Mohu ti půjčit nějaké peníze.
Co myslíš?
Proč tohle děláš?
Co tím myslíš?
Proč mi tolik pomáháš?
Protože v tebe věřím.
Nikdy ti nebudu moct všechno oplatit.
To ani nechci.
Cristóbale, konečně.
Musíme se podívat na Fernandovy náčrty.
Tak pojďme.
Máš chvilku?
Ano, samozřejmě.
Viděl jsem tě odcházet z obchodu s Givenchym.
Ano, a...?
Nejsem si jistý, o co ti jde, Cristóbale.
Agnes a Concha mi řekly, že budou příští týden u něho.
Bude to jen pár dní.
A nenapadlo tě mi to říct?
Promiň, zapomněl jsem. Nepřišlo mi to důležité.
Nepřišlo ti to důležité?
Jsi posedlý kopiemi.
Obtěžuješ mě kvůli tomu, protože nedělám dost,
a pak financuješ a mentoruješ
jednoho z našich hlavních konkurentů. Jen jsi mu nedal hollywoodské klienty.
Co je mezi tebou a Givenchym?
Vůbec nevím, na co narážíš, Nicolási...
Je talentovaný.
Líbí se mi jeho dílo.
Podporuji šikovné lidi, vždy jsem to dělal.
S kopiemi to nemá nic do činění.
Jen tě žádám, abys mě neignoroval.
Můžeš zavřít dveře, prosím?
Zvažujeme drastická opatření.
Přehlídky pro tisk bychom odložili o měsíc.
Ale udělali bychom speciální přehlídku pro americké klienty.
Víš, že by vás vykopli ze syndikátu?
Ano, ale chtěli jsme slyšel tvůj názor.
Ty máš v našem průmyslu opravdu velký vliv.
Myslíš, že to ovlivní náš podnik?
Upřímně o tom pochybuji.
Ale budou zuřit.
Hlavně novináři, kteří budou muset o měsíc později zpět do Paříže.
Ale co zmohou?
Balenciaga je nejspíše jediný dům,
možná s Diorem,
který si toto může dovolit.
ZEMĚTŘESENÍ V HAUTE COUTURE
BALENCIAGA A GIVENCHY ZAKÁZALI TISK
BALENCIAGA A JEHO NA MÍRU ŠITÝ OBLEK
BALENCIAGO, SKONČILI JSME
Cristóbale.
Co to má znamenat?
Dozvěděl jsem se to až z tisku!
BALENCIAGA SE ODVRACÍ OD TISKU
Můžeme být sami, prosím?
Prosím.
Měl bych tě žalovat, Cristóbale!
Pochopil bych to.
-Ale dej mi tuhle šanci. -Jsme tvrdě kritizováni!
Jak jsi mohl rozhodnout beze mě?
Zničí nás, Cristóbale!
Mluvil jsem s Carmel Snow...
To mě nezajímá! Nezajímá mě Carmel Snow!
Nerespektuješ mě jako přítele ani jako největšího akcionáře.
Vždy jsem byl za tvou pomoc vděčný, Nicolási,
ale nevěřím tvému úsudku.
Zahráváš si s mými penězi!
Klidně ti je dám!
Kolik? Kolik chceš?
Nemůžeš mě svázat!
Jsem držený jako rukojmí!
Dělám všechno!
Dělám dobrou práci!
Co jsem četl, tak si vedu dobře.
Dobře.
Nech mě dělat věci po svém!
Ty děláš všechno.
Nech mě dělat věci po svém,
nebo odcházím.
To jsou jediné dvě možnosti.
Nech mě dělat věci po svém, nebo odcházím.
Cítím se jako vězeň!
Nevěděl jsem, že se kvůli mě takhle cítíš.
Teď to víš.
Pokud to má být takhle, tak se neboj, prodám své akcie.
Nebudu sledovat, jak jdeme ke dnu.
Nepůjdeme ke dnu.
-Nepůjdeme ke dnu. -Cristóbale.
Na tohle jsem moc starý.
Nemám děti, o které bych se musel starat.
Chci žít v klidu.
Je mi líto, že to dopadlo takhle.
Nicolási.
Nicolási!
Jinak to nešlo.
Nejsem na to pyšný.
Nebyla to zrada.
Byl jsem zaslepen svou posedlostí zastavit kopie.
Na Nicolásovy city jsem se neohlížel,
ale cítil jsem se svázaný.
Kromě toho jsem byl přesvědčen. že mé rozhodnutí bylo správné.
Paní Rothschildová! Paní baronko!
Eugenia Sheppardová, novinářka. Pamatujete?
Dobré odpoledne, paní Sheppardová.
Co si myslíte o nové kolekci?
Nevím, jestli bych vám to měla říkat, ale...
-Dobré ráno. -Dobré ráno, pane.
Co se děje?
Eugenia Sheppardová napsala o přehlídce.
A co napsala?
„Mrzí mě, že musím článek psát
z druhé ruky
o nové kolekci od jednoho z nejlepších návrhářů,
ale Balenciaga mě k tomu donutil.“
„Balenciaga dosáhl svého vrcholu.
Taková byla slova klientů, kteří měli tu čest
se zúčastnit včerejší dvouhodinové přehlídky.“
Šlo to dobře, ne?
Teď chtějí vědět, jak vypadají šaty, které neviděli.
Uvidíme, jestli to vydrží.
Dopis o vyloučení ze syndikátu. Doslova zuří.
Lidé se ptají na pana Bizkarronda.
Co jim mám říct?
Ať se soustředí na práci.
Musíme se začít připravovat na přehlídku v New Yorku.
Promluvím si s Hubertem.
Děkuji.
Ahoj.
Jak se máš, Virgilie?
Ani se na mě nepodíváš?
Co chceš, Cristóbale?
Zeptat se, jak se máte.
Teď tě zajímá, jak se máme?
Byli jsme ti lhostejní, když jsi nás vyhodil.
To jsem neudělal.
Abych řekla pravdu, jsem na vás na oba velmi naštvaná.
Na Nicoláse také.
Na mě jsi nemyslel.
Firma patří i mně.
Také jsem pomohla ji vybudovat.
A kvůli vám dvěma jsem o ni přišla.
To jste se nemohli usmířit? Nerozumím tomu.
Pořád se můžete vrátit. Byl bych rád...
Ale za tvých podmínek, že?
Nechtěj mě rozesmát.
Četla jsi recenze?
Vážně, Cristóbale?
Poslouchej mě.
Odklad přehlídek pro tisk nám neublížil.
Naopak, pomohlo to.
O čem to mluvíš?
Myslíš, že na tom teď záleží?
-Pane... Promiňte. -V pořádku, zůstaňte.
Dobrý den, paní Bizkarrondová, ráda vás vidím.
-Chtěla jste mě vidět? -Ano, Renée.
Mohla byste tohle poslat do mého domu?
Postarám se o to, nebojte.
Mockrát děkuji.
Tak...
Já půjdu.
Opatrujte se, Renée.
Vy také a pozdravujte pana Bizkarronda.
Sbohem, Cristóbale.
Sbohem.
Viděl jste je ještě někdy?
Ne, nikdy.
Jsem hotov. Ramóne, prosím.
Ano.
Jaké to je?
No... co chcete, abych řekla?
Je to dobré.
Ale předtím to bylo také dobré.
Pokud vám to nevadí, takhle se mi to líbí víc.
Cristóbale, nezáleží na tom, jaké vybereš.
Jsou krásné.
-Jsi ve formě. -Dost, dost...
To je legrační.
-Jaká náhoda. -Co?
Tady.
Stejná látka. To je ale náhoda.
Děje se něco, Cristóbale?
Nelíbí se mi to.
-Co přesně? Textura? -Ne, ne.
Tím to není.
Štve mě, že máš takovou kontrolu nad prací návrhářů.
Nerozumím tomu.
Je to látka o které jsme mluvili minule.
-Ta, o kterou jsi žádal. -Ano, já vím,
Ale já nebyl zapojen do tvorby látky.
Kdo ví, kolika návrhářům ji nabízíte.
Gustave...
Chci ti udělat nabídku.
Chci udělat látku,
ty a já.
Látku, která bude jen pro mě,
kterou budu moci kontrolovat.
Co ty na to?
Překlad: Lukáš Čermoch