„Balenciaga este un artist.
Așa cum îl întrebi pe Picasso ce inspiră un tablou,
întreabă-l pe omul care a transformat îmbrăcămintea într-o formă de artă
cum i-a venit ideea unui guler.” Prudence Glynn
DIN EPISODUL ANTERIOR
Plătesc o avere, iar el nu vine?
Domnul Balenciaga nu își face niciodată apariția.
Nicolás a sugerat adăugarea mai multor acționari.
M-am gândit că s-ar putea să vrei.
Seventh Avenue era plin
de magazine Dior contrafăcute de o calitate groaznică.
Publicarea schițelor alimentează aceste copii frauduloase.
Trebuie să oprim revistele de modă.
Sunt Hubert de Givenchy.
Mă gândesc să lansez o linie de prêt-à-porter.
În loc să fiu copiat, mă voi copia eu.
Cristobal mi-a făcut cadou un portret al meu de Cassandre.
Am amâna emisiunile de presă cu o lună.
Cum ai decis asta fără mine?
- Te joci cu banii mei! - Atunci ți-i dau!
Îmi pare rău că se termină așa.
Adio, Cristóbal.
Vreau să creez o țesătură. O țesătură care este doar pentru mine.
Pe care o pot controla.
Iată-l. Uite.
Nu-i așa, Cristóbal?
Chiar a făcut asta copilul?
Nici n-ai idee. E foarte talentat.
- Uite la asta! - Incredibil!
Adoră rochiile.
A stat toată vara în garderoba mea.
Mama lui îmi repară rochiile, iar el o ajută.
Într-o zi mi-a cerut voie să copieze una dintre rochiile mele
și uite! Ce crezi?
E uimitoare!
- Ție îți place, Cristóbal? - Da.
Și mie îmi place, mulțumesc.
- Mergem? - Să mergem!
- Nu se vor face probe? - Nu se mai fac probe.
Se sprijină pe umeri.
Și are greutățile astea aici...
și aici.
Iar greutatea fundei din față ajută
la echilibrarea rochiei.
Taiga, fă rochia să se miște în timp ce mergi.
Fă-o să danseze!
- Asta este. - A murit Dior.
Atac de cord.
Dior, cel mai mare competitor, murise.
N-am considerat-o niciodată o competiție.
Dar multă lume se pare că da.
Dar nu poți nega faptul că, după moartea lui Dior,
ai devenit regele absolut.
Dacă mai exista vreo îndoială,
presa internațională v-a încoronat drept Mare Maestru al Modei Haute Couture.
E o exagerare.
Asta au scris și au spus. Nu puteți nega.
Ce pot spune este că asociatul meu Nicolás nu mai era
și nimeni nu-mi mai putea modifica meșteșugul.
De fapt, a fost singura dată din viața mea
când am făcut ce am vrut, fără să mă limiteze nimeni.
Așa, Tom.
Scoate în evidență profilul și căderea, de sus până jos.
Am făcut propriile fotografii
și asta era ce putea presa publica.
Eu decideam ce și cum.
Da, vino aici, repede!
Aici!
Și deodată, în sfârșit,
țesătura perfectă pentru designurile mele.
Las-o aici, te rog!
Foarte bine, mulțumesc.
Știai că are și un nume?
„Gazar”.
Firele de mătase sunt dublu-răsucite.
E maleabilă și adaugă volum fără să fie nevoie de greutate.
Îți imaginezi fericirea simțită
când nu doar designul e al tău, ci și țesătura?
Cu Gazar, simțeam că rochia era complet a mea.
A fost un moment frumos,
nu voi nega asta.
Nu e ușor.
Trebuie să faci mereu compromisuri pe ici pe colo...
Și brusc, totul se potrivește.
Și cade cum ar trebui.
Se întâmplă de câteva ori în viață.
Atunci mi s-a întâmplat mie.
Sacrificiile necesare să ajungi acolo...
și cât de repede îți scapă din mână.
CASA LUI CRISTÓBAL MADRID, SEPTEMBRIE, 1960
Optzeci și trei.
Optzeci și șase.
Întoarceți-vă, vă rog.
Treizeci și nouă.
Patruzeci și șase.
Treizeci și șase. Încet! Așa, mulțumesc.
- Șaizeci și doi. - Șase, doi.
- Mi-a făcut plăcere. - Da, mulțumesc.
Acum trebuie să te văd mergând,
doar câțiva pași, nu mai mult...
Foarte bine.
Veniți aici.
Vino aici!
Dacă ai putea sta în fața oglinzii, chiar în față...
Te rog.
Ați observat, nu?
Ei bine...
O să vedem ce putem face, da?
Toate clientele mele au ceva ce nu le place.
Treaba mea e să fac să nu se observe.
Nu-ți face griji!
Aveți mult de lucru,
fiindcă arăt din ce în ce mai mult ca Quasimodo.
Nu râdeți, vă rog!
Mereu m-am rușinat de corpul meu.
Uitați-vă! Totul e greșit.
Șoldul, umărul, spatele, totul e greșit.
Liniștește-te! Vei arăta frumos.
Dacă m-ai vedea în pielea goală...
Nu e nevoie.
Mergi în baie și cântărește-te acolo, te rog!
Cincizeci și șapte de kilograme.
Îți trimit acest cântar.
Nu trebuie să te cântărești cu alt cântar.
De acum înainte să ai grijă să nu te îngrași sau să slăbești deloc.
Unele mirese o iau razna cu pierderea în greutate.
Te las singură ca să te poți îmbrăca.
Aici erai...
Fabiola, am vorbit despre străbunica ta.
Știai că prima rochie pe care am făcut-o
a fost pentru marchiza Casei Torres?
- Și avea doar 11 ani. - Știu, știu.
Mereu vorbeam despre rochia aceea acasă.
Uneori mă gândesc cum ar fi fost viața mea
dacă familia ta nu mergea în vacanță în Getaria
și mama nu ar fi reparat una dintre rochiile dvs.
Cum se spune: căile Domnului sunt încurcate.
Asta e viața.
După 50 de ani de când am făcut prima mea rochie pentru străbunica ta,
acum te îmbrac pe tine în ziua în care ești încoronată regina Belgiei.
E o onoare să am parte de talentul dvs. la nuntă.
Sunt recunoscătoare că ați acceptat cererea noastră.
Eu sunt recunoscător.
- Să mergem! - În regulă...
Un moment.
Nu e nimeni acum.
Puteți pleca acum.
Nu știi cum este.
O urmăresc peste tot.
Avem încredere în discreția Casei de modă Balenciaga.
Dorim să ținem rochia secretă până în ultimul moment.
Desigur.
Nu știu dacă putem face rochia, dar știm să fim discreți.
Să mergem! La revedere!
SĂPTĂMÂNA ACEASTA
În sfârșit, regele Baudouin nu mai e singur.
La castelul Ciergnon, regele a prezentat-o pe logodnica lui,
Lady Fabiola de Mora și Aragón,
aici cu mama ei și prințesa de Réthy.
Vestea neașteptată a adus bucurie în inimile belgiene
care duceau dorul...
CASA LUI BALENCIAGA PARIS, OCTOMBRIE, 1960
O trenă mai lungă. Mai lungă, nu te teme!
Ce crezi, Fernando?
E în regulă.
Crezi că e demodată, nu?
Deloc.
Poate arată ca rochia lui Farah Diba?
Nu spune asta, Fernando!
Eram sigur că fac ceva mai unic.
Nu e preferata mea dintre rochiile tale de mireasă.
- Dar este bine. - Dar nu mă pot mulțumi cu bine.
Ai auzit toată zarva din Spania?
Nunta va fi televizată. Toată lumea o va privi.
Trebuie să mă gândesc la asta.
- Ia toate astea pentru mine, te rog. - Bine.
Ești bine?
Da.
Dar deja i-am spus despre Farah Diba.
Și nu m-a ascultat.
S-a confirmat decăderea casei Dior.
Ultimele creații ale lui Saint Laurent nu sunt prea bine primite
și a fost chemat să facă serviciul militar obligatoriu.
Boussac l-a înlocuit cu Marc Bohan.
Doamne Dumnezeule!
Dacă Christian vedea asta...
În orice caz, Casa de modă Balenciaga este cea mai profitabilă casă de haute couture.
Numerele noastre sunt bune.
Dar?
Există mereu un „dar”.
E adevărat că am observat o scădere a vânzărilor.
Nu e doar problema noastră, afectează toată moda haute couture.
Trebuie să ne reînnoim creațiile cumva.
Fiicele clienților noștri nu vin aici.
Preferă să se îmbrace altfel.
Cum adică „altfel”?
Prêt-à-porter?
Asta a făcut Pierre Cardin.
Pierre Cardin a fost dat afară din sindicat.
Și tu, dar îți pasă acum?
Mărime predeterminată,
producție în lanț...
Acasă, spuneam mereu că fiecare are mărimea lui.
Nu știu să fac haine prêt-à-porter.
Chiar dacă aș ști, am 65 de ani.
Sunt prea bătrân pentru schimbările astea.
E mai bine să ne concentrăm la ce știm.
Mă scuzați.
Cum sunt vânzările tale din ultimele luni?
Chanel-ul tău nr. 5 merge bine, nu-i așa?
Fără parfum, mi-aș fi închis magazinul demult.
De ce întrebi?
Spune-mi.
Nu te gândești la prêt-à-porter, nu?
Eu? Nu.
Partenerii mei mi-au sugerat.
Dar eu nu pot.
Prêt-à-porter nu respectă individualitatea trupului.
- Ha! - Ce?
Nu de individualitatea trupului îți pasă.
Ci de individualitatea ta.
- Nu înțeleg. - Noi toți
suntem obișnuiți să delegăm, lăsăm pe alții să facă, dar tu...
vrei să controlezi totul.
Tu-i înveți pe croitorii tăi să înfigă boldurile,
pe cusătoresele tale, să coasă, și pe modele, să meargă.
Toți sunt extensiile tale.
Ești o parte din fiecare rochie pe care o faci.
Ce-ai face dacă ai face prêt-à-porter?
Ești un rege.
Ascultă... Tu ești un rege.
Ești potrivit să creezi pentru regine.
Apropo...
Sunt sigură că țăranca aia...
care va deveni regina Belgiei te-a ales pe tine.
Nu știu despre ce vorbești.
Mincinosule!
Nu te cred.
Te invidiez. N-am creat niciodată pentru o nuntă regală.
- Mi-a plăcut. - Mă scuzați...
- Sunteți Coco Chanel? - Da.
Ce frumos! Ador rochiile dvs.
Îmi puteți da un autograf?
- Cum te numești? - Michelle.
- Ești frumoasă. - Mulțumesc. Sunteți foarte elegantă.
- Mulțumesc. - Pe el îl recunoști?
Nu. Ar trebui?
Nu. E fratele meu.
Mă bucur să vă cunosc.
- Mulțumesc, dră Chanel. - La revedere, dnă!
Când n-o să mai fii atât de misterios?
Nu vrei să facem o ședință foto împreună?
Adică poze pentru noi?
- Sau pentru presă? - Pentru Women's Wear Daily.
Am acceptat un interviu cu John Fairchild.
Îmi pare rău, dar nu.
I-am spus lui Fairchild c-o vei face. Fă-o pentru mine!
Nu mă lăsa singură!
Coco, știi c-aș face orice pentru tine.
Dar nu-mi cere asta.
Atunci, nu spune c-ai face orice!
Dacă ți-ar fi cerut Givenchy, ai fi făcut-o.
Nu?
Coco, nu!
Nu pot să cred, după tot ce am făcut pentru tine.
Și eu am făcut multe pentru tine.
Mereu te-am apărat.
Spune-i asta mașinii mele!
Nu te supăra! Haide...
- Cristóbal. - Ce-i?
- Ești treaz? - Da.
Cum a fost cina?
Bună.
Ce ai făcut?
Am ieșit să mă plimb.
Singur?
Da, știi că eu nu mă rătăcesc.
Te-ai simțit bine?
Da.
Să merg în camera mea?
Da.
Trebuie să plecăm devreme mâine.
- Somn ușor! - Somn ușor!
La Aeroportul Barajas,
presa și o mulțime de privitori o așteaptă în liniște pe Lady Fabiola.
La sosirea ei,
vedem, din nou, demonstrația de sprijin și afecțiune.
Fabiola salută publicul, iar nerăbdarea crește
după ce zâmbește recunoscător în fața entuziasmului publicului primitor.
La plecarea de pe aeroport,
o suită așteaptă pentru a o însoți pe Lady Fabiola...
Lady Fabiola va lucra cu plăcere
cu un designer de modă celebru spaniol.
Tocmai s-a anunțat că Cristóbal Balenciaga va fi cel
care va crea rochia de mireasă a viitoarei regine a Belgiei,
care va arăta splendid în ziua nunții ei în Belgia.
Poftim!
- Regina belgienilor... - Acum este public.
a fost primită cu dragoste în toată Spania.
Din Madrid cel mai mult...
Mă plictisește foarte mult.
...unde munca ei de caritate a fost uriașă.
Este cunoscută pentru munca ei în slujba Bisericii...
BALENCIAGA - EISA MADRID, NOIEMBRIE, 1960
Unchiule, nu le putem pierde pe Felisa și pe Carmen.
Sunt esențiale aici.
Te rog, calculează cât mai avem nevoie de ele.
Ești sigură că nimeni nu are cheia camerei ăsteia?
Da, sunt sigură.
Dar...
Doamne! E atât de disproporționată!
- Puteam să lucrăm pentru Grace of Monaco. - Nu vorbi prostii, Ramón.
Aici arătăm cât valorăm.
Nu contează cum e trupul.
Când o va purta,
va vedea doar o formă echilibrată și proporționată.
La naiba cu prêt-à-porter!
După cum vedeți,
rochia are o anumită inspirație medievală.
- E ușor lejeră. - Așa este.
Pune-o! Ia-o!
Încă o dată!
Foarte bine.
Vei contacta toți furnizorii de țesături.
Avem nevoie de satin dublu cu căptușeală impermeabilă. Alb fildeș.
Sună-l pe José Luis și zi-i că ne trebuie 25 de blănuri de nurcă!
Douăzeci și cinci?
- Da. - Da.
Mătase pură.
Mostre din tot ce are.
Da.
Toate în alb sidefiu.
Mulțumesc, Carmencita.
Du-te să bei o cafea și revino într-o oră și jumătate!
Bine.
Ne vom juca doar cu țesătura.
Fără decorații, ca atenția să cadă pe tiara regală.
Cum am spus, nurca va începe...
cu gulerul în formă de barcă și va înconjura toată pelerina.
Da, aș vrea să vorbim despre nurcă.
Nu va părea prea medievală?
Ei bine... eu cred că adaugă o notă regală, dar...
nu uita că vei fi regină.
Da, dar...
Nu vreau să arăt ca regele de pică.
De unde ți-a venit ideea asta?
Nu are nicio legătură.
Mi s-a adus aminte.
Sunteți republican?
Ca viitoare regină, ar trebui să știu.
Mă surprinde întrebarea.
Sunt un prieten vechi al familiei tale.
Da, dar ați fost exilat în Franța în timpul războiului.
Iar principalul dvs. partener de afaceri a fost republican.
Văd că ești bine informată.
Spania nu era un loc propice afacerilor atunci.
Spania s-a schimbat mult, slavă Domnului!
Cred că ar trebui să mă înlocuiești în anumite părți ale afacerii.
Nu mai suport întâlnirile acționarilor.
Vreau doar să cos.
Cum te descurci cu noile sarcini?
Ei bine...
nu este ușor să conduci și oamenii să te ia în serios, dar...
mă descurc, încet-încet.
Nu știu.
Tu ce crezi?
Te descurci bine.
De-aia vreau să-ți mai dau niște sarcini.
Foarte bine.
Trebuie să plec la Paris, dar după ce mă întorc,
vreau să fie gata totul pentru prima probă.
Ramón va fi responsabil.
Am vorbit deja,
deci orice întrebări aveți, vă răspunde el.
Mulțumesc c-ați venit să munciți duminica.
Ei bine...
Carmen, tu vei lucra cu Natividad și Socorro la fustă...
Da.
CASA LUI CRISTÓBAL PARIS, NOIEMBRIE, 1960
Consuelo!
Bună ziua, dle!
- Cum a fost călătoria? - Bună.
Ce e asta?
L-au adus ieri.
BALENCIAGA - EISA MADRID, NOIEMBRIE, 1960
Trebuie să tăiem fusta și s-o coasem din nou.
De ce?
Vedeți cutele astea?
Cristóbal nu le va accepta.
Dar nu putem. Nu se poate face mai bine.
Cutele alea apar fiindcă nurca nu se mulează ca mătasea.
Carmen are dreptate.
Excesul trebuie să fie potrivit pe dedesubt.
Nu se poate face mai bine.
Ei bine, eu...
prefer să o faceți din nou.
Munca noastră trebuie să fie perfectă.
Ei bine, atunci...
o coasem din nou, Ramón, dar va fi degeaba.
Nu va arăta mai bine.
Mulțumesc, Carmen.
CASA LUI GIVENCHY PARIS, NOIEMBRIE, 1960
Asistentul meu, Courrèges, pleacă să lucreze pe cont propriu.
Da?
Și eu plec de la Givenchy pentru un proiect nou.
Tinerii ăștia au potențial.
Ca Yves Saint Laurent?
Știi că e internat la psihiatrie?
Bietul om!
Lucrurile chiar se schimbă.
Tu ai abia 35.
Ești mai tânăr decât eram eu când am venit la Paris.
Mai tânăr decât Dior când și-a lansat colecția „New Look”.
Aș vrea să fiu cu 30 de ani mai tânăr...
Mersi pentru băutură.
Coco!
Știai că e supărată pe mine?
A vrut să facem o ședință foto împreună pentru o revistă.
Eu apar foarte rar.
Nu voiam s-o fac pentru un gunoi senzaționalist.
Ce spune prietena noastră?
Nimic important.
Nu înțeleg engleza, dar dacă aș vedea „Balenciaga”,
aș ști că vorbește despre mine.
Tradu-mi, te rog!
„Am luat cina cu Balenciaga de curând.
A fost foarte încântător.
Dar casa lui de modă e așa de serioasă,
de conservatoare și de spaniolă...
Atitudinea asta poate fi în detrimentul creativității.”
Ei bine...
Genul ăsta de comentariu e grozav pentu vânzări.
Așa sunt prietenii...
Ce mai spune despre mine?
- Zilele trecute, la o petrecere... - Philippe!
Zilele trecute, la o petrecere... Ce e, Philippe?
Termină propoziția!
Zilele trecute la o petrecere în casa Mariei-Louise Bousquet...
a spus că e ușor de ghicit că nu cunoașteți femeile.
Poftim?
Asta e singura explicație
pentru care expuneți linia gâtului lor.
Asta spune la petreceri?
Ți-am spus să n-ai încredere în ea.
Dacă mă gândesc mai bine,
nu știu dacă a fost Coco cea care a spus asta
sau dacă Marie Louise Bousquet ne-a spus ce a zis Coco...
Pasagerii pentru Nisa
și programat să plece la 15:37,
să se îndrepte spre poarta trei.
Calmează-te, Cristóbal!
Nu te va recunoaște.
Abia dacă te vede cineva.
Câte poze cu tine ai publicat?
Cum a putut fi atât de crudă
să spună în fața tuturor că-mi plac bărbații?
Nu le-a spus tuturor.
A spus la o petrecere.
Lasă să treacă timp!
Doamne!
Dacă spune asta într-un interviu?
Cred că interpretezi greșit ce ți-a spus Philippe.
Chanel poate a vrut să zică despre tine ca bărbat
că nu poți înțelege complet femeile.
Am cusut-o de multe ori, dar nu putem găsi finisajul perfect.
Ramón, e foarte evident că nu știi să coși.
Nu se poate face mai bine.
Foarte bine lucrat, Carmencita!
Mulțumesc.
Fernando Martínez.
Da, Fernando.
Ai auzit de Women's Wear Daily?
Ce vrei să spui?
Schițele rochiei Fabiolei.
Cineva le-a divulgat. Sunt pe copertă.
Mi s-a spus că vor fi publicate și în ¡HOLA!
Zi-mi că glumești!
Nu pot să înțeleg. Nu înțeleg.
Toți vorbesc despre noi.
Ce rușine!
Nu înțeleg!
N-a ieșit din încăperea asta.
Taci, Ramón!
Nu căuta scuze! Tu ai fost responsabil!
Noi am ținut mereu totul secret.
Cum de iese la iveală acum?
Ce se întâmplă?
Cum de iese la iveală acum?
Toată lumea vorbește despre noi.
Sunt identice.
Presa engleză a comparat-o cu o lovitură asupra Băncii Angliei.
Plec, Cristóbal.
Ce prostie e asta, Ramón?
Mă maltratezi. Îmi vorbești în moduri în care n-ai îndrăzni cu ceilalți.
Ce spui? Eu țip la toată lumea.
Da, dar mai mult la mine.
Asta fiindcă suntem apropiați!
Țip la tine cum aș țipa la mine!
Tu ești cel pe care-l plac cel mai mult, Ramón!
Ce mod de a o arăta, atunci!
Uneori, nu știu ce caut aici.
Ce faci?
Trebuie să-ți explic?
Te-am făcut mâna mea dreaptă.
Te-am adus în casa mea,
în pofida lucrurilor spuse de alții.
Mulțumesc...
Spui, de parcă ar fi fost de milă.
Chanel le spune oamenilor că e evident că mie nu-mi plac femeile.
N-o spune în felul ăsta.
Știai și n-ai spus nimic?
N-o asculta pe baba aia bătrână!
Zi-mi adevărul, Ramón!
Câte povești ca asta se mai spun despre mine?
Eu nu știu niciuna.
Ce rușine!
Dacă află nepoții și nepoatele mele despre asta?
Nu cred.
Urăsc când lumea vorbește despre mine.
Cred c-ai fi mai fericit dacă ai accepta că nu pot fi opriți.
Copilul chiar a făcut asta?
Da. Mama lui îmi aranjează rochiile, și el o ajută.
Nici n-ai idee. E foarte talentat.
Îți place, Cristóbal?
Ce s-a întâmplat? Asta am cerut!
Discreție!
- Trebuia să fie un secret! - Îmi cer scuze.
Nu știu cum s-a putut întâmpla. Nu mi s-a întâmplat niciodată așa ceva.
Îmi pare rău că mă port așa.
Îmi cer scuze.
Sunt foarte agitată, cu tot ce se întâmplă.
- Nu vrei să iei loc? - Da.
Da.
Sunt urmărită peste tot.
Plec din casă și mă urmăresc.
Deschid ziarul și apar în ziar.
Dacă deschid televizorul, eu...
Dacă merg la cinema...
Mereu mi-a plăcut să fiu invizibilă.
În câteva zile, mă voi expune lumii întregi.
Toată Spania va vedea nunta mea la televizor.
Doamne!
Aș vrea să pot fi ca dvs.
Ca Greta Garbo, nu?
Să am puterea de a dispărea.
Dar...
Nu pot, eu...
Asta primesc pentru că m-am îndrăgostit de un rege.
Plus că...
ar fi putut să fie sora mea.
Sau chiar mama mea.
Ambele știu cum arată rochia.
Poate au spus... la coafor.
În orice caz, faptul e consumat.
Oricum, eu mereu am negat schițele.
O schiță n-are nimic în comun cu rochia finală.
Mi s-a spus...
că aveți de obicei să ascundeți lucruri în cusături
și dacă ascundeți un bilețel cu o dorință,
dorința se îndeplinește.
Aș vrea să-l ascundeți fără să-l citiți.
Sigur că da.
Mulțumesc foarte mult.
Mulțumesc.
Ai grijă! Nimeni nu trebuie să vadă asta.
Notele.
Nu atingi rochia până nu ajung acolo.
Să mergem!
- Carmencita! - Da.
Tiara regală.
O duc eu?
- Cu mare atenție, te rog. - Da.
- Desigur. - Mulțumesc.
Asta este.
Sună-mă când ajungi la hotel în Bruxelles!
Vorbim atunci.
Du-te!
Drum bun!
AEROPORTUL ZAVENTEM BRUXELLES, DECEMBRIE, 1960
A fost incredibil. Nu mi-a venit să cred.
Șase motociclete ne-au flancat tot drumul până la Palatul Laeken.
Asta e ceva ce prêt-à-porter nu va face niciodată...
Să fie flancat de șase motociclete.
Nu sunt nostalgic.
Doar că e diferit.
Ce scria în biletul Fabiolei?
Nu știu, nu l-am citit.
Convoiul ajunge pe Boulevard de l'Empereur,
unde continuă în mijlocul uralelor fără oprire
către Catedrala St. Michael și St. Gudula.
În naosul împodobit cu garoafe din Spania,
se va ține ceremonia religioasă.
Acest loc este cadrul ideal pentru a primi cuplul,
pe care o țară întreagă voia să-i vadă căsătoriți.
Mânecile acelea...
Mi se par perfecte.
Nu se vede că are un umăr mai sus decât celălalt
sau că e cocoșată.
E minunată, unchiule!
Tatei i-ar fi plăcut s-o vadă.
Poporul și-a văzut regina și vrea s-o revadă.
În sfârșit, cuplul regal apare la balcon.
Doi tineri și-au unit sorțile în această zi memorabilă,
doi tineri care sunt rege și regină.
Mă scuzați.
Bună ziua, dnă!
Știați că vă puteți duce haina la Casa de modă Balenciaga
ca să v-o calce?
- Poftim? - Am văzut că materialul nu cade...
Îmi pare rău, dar nu știu cine vă credeți
să insinuați că haina mea e stricată.
E haina mea.
Eu sunt Cristóbal Balenciaga.
Îmi pare bine, dar greșiți.
Este haina mea, am plătit-o
și o pot purta cum vreau.
Bună seara!
Subtitrarea: Caterin Dobre