”Balenciaga är en artist.
Precis som när man frågar Picasso vad som inspirerar till en målning,
kan man fråga mannen som gjorde kläder till en konstform
hur han kom på en krage.” Prudence Glynn
DETTA HAR HÄNT
Jag betalar en förmögenhet, och han kommer inte?
Mr Balenciaga visar sig aldrig.
Nicolás föreslog att vi skulle ta in fler aktieägare.
Jag trodde du kanske ville det.
Sjunde Avenyn var full
av falska Dior-butiker med hemsk kvalitet.
Att publicera skisserna eldar på dessa piratkopior.
Vi måste stoppa modemagasinen.
Jag är Hubert de Givenchy.
Jag funderar på att lansera en kollektion prêt-à-porter.
Istället för att bli kopierad ska jag kopiera mig själv.
Cristobál gav mig ett porträtt av mig av Cassandre.
Vi skulle fördröja pressvisningarna en månad.
Hur skulle du kunna göra det utan mig?
-Du leker med mina pengar! -Då ska jag ge dig dem!
Jag är ledsen att det slutar så här.
Farväl, Cristobál.
Jag vill skapa ett tyg bara för mig.
Som jag kan kontrollera.
Där är han. Titta.
Eller hur, Cristóbal?
Har pojken verkligen gjort den här?
Du anar inte hur begåvad han är.
-Titta, bara. -Otroligt.
Han älskar klänningar.
Han tillbringade hela sommaren i min klädkammare.
Hans mamma fixar mina klänningar och han hjälper till.
En dag bad han mig om lov att få kopiera en av mina klänningar,
och titta bara på den. Vad tycker du?
Den är otrolig.
-Gillar du den, Cristóbal? -Ja.
Det gör jag också, tack.
-Ska vi gå? -Vi går.
-Och den ska inte tillprovas? -Ingen mer tillprovning.
Den vilar på axlarna.
Och den har vikter, här...
och här.
Och vikten av rosetten där fram
hjälper till att balansera klänningen.
Taiga, få klänningen att röra sig när du går.
Få den att dansa.
-Så, ja. -Dior är död.
Hjärtinfarkt.
Dior, den största konkurrenten, var borta.
YACHTKLUBBEN SAN SEBASTIÁN 1971
Jag såg det aldrig som konkurrens.
Men det var det tydligen många som gjorde.
Men du kan inte förneka att när Dior var borta
så blev du den absoluta kungen.
Om det fanns några tvivel kvar
så krönte den internationella pressen dig till mästaren av haute couture.
Det är en överdrift.
Det är vad de skrev och sa. Det kan du inte förneka.
Det jag kan säga är att min partner Nicolás var borta,
och ingen kunde ändra mitt hantverk.
Det här var faktiskt första gången i mitt liv
som jag gjorde som jag ville utan nån som begränsade mig.
Så här, Tom.
Lyft fram profilen och snittet, från topp till släp.
Vi tog våra egna bilder
och det var dem pressen publicerade.
Jag avgjorde vad och hur.
Ja, kom hit, fort.
Härborta.
Och plötsligt, äntligen,
det perfekta tyget för min design.
Lämna det här, tack.
Då så, tack.
Vet du att det har ett namn?
"Gazar."
Silkestrådarna har snurrats två gånger.
Det är formbart och kan ge volym utan ökad vikt.
Kan du föreställa dig glädjen man känner
när man äger inte bara designen, utan även tyget.
Med gazar känns det som om klänningen var helt och hållet min.
Det var ett härligt ögonblick.
Det förnekar jag inte.
Det är inte lätt.
Man måste alltid kompromissa här och där.
Och så plötsligt faller allt på plats.
Och flödar som det borde.
Det händer väldigt sällan i livet.
Det var vad som hände mig.
Det som krävs för att nå dit...
och hur snabbt det faller ur ens grepp.
CRISTÓBALS BOSTAD MADRID, SEPTEMBER 1960
Åttiotre.
Åttiosex.
Vänd dig om, tack.
Trettionio.
Fyrtiosex.
Trettiosex. Långsamt. Så där, tack.
-Sextiotvå. -Sex, två.
-Ett nöje. -Ja, tack.
Nu vill jag se dig gå,
bara ett par steg, inte mer.
Se där.
Kom tillbaka.
Kom hit.
Ställ dig framför spegeln, rakt framför den.
Tack.
Du såg det, va?
Ja...
Låt oss se vad vi kan göra, va?
Alla mina kunder har nåt de ogillar.
Mitt jobb är att göra det omärkbart.
Oroa dig inte.
Du har mycket jobb att göra,
för jag ser mer ut som Quasimodo för varje dag som går.
Skratta inte, är du snäll.
Jag har alltid skämts över min kropp.
Titta bara på den, den är helt fel.
Höften, axeln, ryggen, allt är fel.
Lugna dig. Du är vacker.
Om du såg mig naken...
Det behövs inte.
Gå in i badrummet och väg dig, tack.
Femtiosju kilo.
Jag ska ge dig en exakt våg.
Du får inte väga dig med nån annan våg.
Och från och med nu, se till att inte gå upp eller ner ett enda kilo.
Vissa tjejer blir som galna över viktnedgång.
Jag lämnar dig ifred så att du kan klä dig.
Där är du.
Fabiola, vi pratade om din gammelfarmor.
Den första klänning jag gjorde
var till markisinnan av huset Torres.
-Och han var bara 11. -Jag vet.
Vi har alltid pratat om den hemma.
Ibland funderar jag på vad mitt liv hade varit
om din familj inte hade semestrat i Gearia
och min mamma inte hade varit den som fixade dina klänningar.
Som man säger, herrens vägar äro outgrundliga.
Sånt är livet.
Femtio år efter att ha gjort min första klänning till din gammelfarmor
klär jag nu dig dagen du ska krönas till Belgiens drottning.
Det är en ära att ha din talang för bröllopet.
Jag är tacksam över att du accepterade vår förfrågan.
Det är jag som är tacksam.
-Nåja, då går vi. -Okej...
Ett ögonblick.
Det ser inte ut att vara nån där.
Ni kan gå nu.
Du vet inte hur det har varit.
De följer efter henne överallt.
Vi litar på huset Balenciagas diskretion.
Vi vill hålla klänningen hemlig till sista minuten.
Självklart.
Jag vet inte om vi kan göra klänningar, men vi har talang för diskretion.
Då går vi. Hej då.
DEN HÄR VECKAN
Äntligen behövs ingen munkkåpa för kung Baudouin.
På slottet Ciergnon har kungen presenterat sin fästmö,
lady Fabiola av Mora och Aragón,
här med sin mor och prinsessan av Réthy.
De oväntade nyheterna har glatt belgarnas hjärtan,
som saknade...
BALENCIAGAS BOSTAD PARIS, OKTOBER 1960
Längre släp. Längre, var inte rädd.
Vad tycker du, Fernando?
Det ser bra ut.
Du tycker att det är gammaldags, va?
Inte alls.
Kanske den liknar Farah Dibas klänning?
Säg inte så, Fernando.
Jag trodde jag skapade något mer unikt.
Den är inte min favorit bland dina bröllopsklänningar.
-Men det är okej. -Okej räcker tyvärr inte för mig.
Har du hört om röran i Spanien?
Bröllopet kommer att tv-sändas. Alla kommer att titta.
Jag måste fundera på det.
-Ta allt det här åt mig, tack. -Okej.
Är allt bra?
Ja.
Men jag har redan berättat för honom om Farah Diba.
Och han lyssnade inte.
Diors nedåtgående spiral är bekräftad.
Saint Laurents senaste skapelser går inte hem,
och han har kallats in till obligatorisk värnplikt.
Boussac har ersatt honom med Marc Bohan.
Herregud.
Om Christian hade sett det här...
Oavsett, Balenciaga är det mest lönsamma haute couture-modehuset.
Siffrorna är ganska bra.
Men...?
Det finns alltid ett "men".
Det är sant att vi har sett en minskad försäljning.
Det är inte bara vårt problem, det påverkar alla inom haute couture.
Vi behöver förnya oss på nåt sätt.
Våra kunders döttrar kommer inte hit.
De klär sig hellre på andra sätt.
Vad menar du med det?
Prêt-à-porter?
Det är vad Pierre Cardin gjorde.
Pierre Cardin sparkades ut ur syndikatet.
Det gjorde även du, och nu bryr du dig?
Förbestämda storlekar,
masstillverkning...
Där hemma har vi alltid sagt att man får göra som man vill.
Jag vet inte hur man gör prêt-à-porter.
Och även om jag visste, så är jag 65 år.
Jag är för gammal för de här förändringarna.
Det är bättre att fokusera på det vi kan.
Ursäkta mig.
Hur har din försäljning varit de senaste månaderna?
Det går bra med Chanel nr 5, va?
Utan parfymen skulle jag ha slagit igen för längesen.
Hur så?
Berätta.
Du funderar väl inte på prêt-à-porter?
Jag? Nej.
Mina partners har föreslagit det.
Men jag ser det inte.
Prêt-à-porter har ingen respekt för kroppens individualitet.
-Ha! -Vadå?
Det är inte kroppens individualitet du bryr dig om.
Det är din egen individualitet.
-Jag förstår inte. -Vi är alla
är vana att delegera, låta andra göra det, men du...
du måste kontrollera allt.
Du lär dina skräddare att sätta nålarna,
dina sömmerskor att sy och dina modeller att gå.
De är alla förlängningar av dig.
Du är en del av varje klänning du gör.
Vad skulle du göra med prêt-à-porter?
Du är en kung.
Hör på, du är en kung.
Du passar för att klä drottningar.
Förresten...
Jag är säker på att den där lantisen...
...som ska bli drottning av Belgien har valt dig.
Jag vet inte vad du pratar om.
Lögnare.
Jag tror dig inte.
Jag är avundsjuk på dig. Jag har aldrig gjort ett kungabröllop.
-Jag älskade det. -Ursäkta mig.
-Är du Coco Chanel? -Ja.
Så spännande! Jag älskar dina klänningar.
Kan jag få din autograf?
-Vad heter du? -Michelle.
-Vad vacker du är. -Tack. Du är så elegant.
-Tack. -Känner du igen honom?
Nej, borde jag göra det?
Nej, han är min bror.
Trevligt att träffas.
-Tack, miss Chanel. -Hej då, frun.
När ska du sluta vara så mystisk?
Vad sägs om en fotosession tillsammans?
Menar du foton åt oss själva?
-Eller till pressen? -Till Women's Wear Daily.
Jag har accepterat en intervju med John Fairchild.
Jag är ledsen, men nej.
Jag sa till Fairchild att du skulle göra det. Du måste göra det för mig.
Du kan inte lämna mig i sticket.
Coco, du vet att jag skulle göra allt för dig.
Men be mig inte om det här.
Säg då inte att du skulle göra allt.
Om Givenchy hade frågat dig, hade du gjort det.
Va?
Nej, Coco.
Helt otroligt, efter allt jag har gjort för dig.
Jag har gjort massor för dig.
Jag har alltid försvarat dig.
Säg det till min bil.
Bli inte upprörd, kom igen.
-Cristóbal. -Ja?
-Är du vaken? -Ja.
Hur var middagen?
Bra.
Vad gjorde ni?
Jag tog en promenad.
Ensam?
Ja, du vet att jag inte går vilse.
Hade du roligt?
Ja.
Ska jag gå till mitt rum?
Ja.
Vi borde ge oss av tidigt imorgon bitti.
-Sov gott. -Sov gott.
På Barajas-flygplatsen
väntar pressen och en skara åskådare tålmodigt på Fabiola.
Efter hennes ankomst
än en gång ser vi tecken på stöd och tillgivenhet.
Fabiola hälsar på publiken och uppståndelsen växer
medan hon ler tacksamt åt den välkomnande entusiasmen.
När hon lämnar flygplatsen
väntar ett följe på Lady Fabiola...
Lady Fabiola arbetar gärna
med en berömd spansk modedesigner.
Det har precis tillkännagivits att Cristóbal Balenciaga ska
designa bröllopsklänningen till Belgiens blivande drottning,
som kommer att se jättebra ut i Belgien på sin bröllopsdag.
Där är det.
-Belgiens drottning... -Det är offentligt nu.
har fått stora kärleksförklaringar från hela Spanien.
Och mest av allt från Madrid...
Det här tråkar ut mig så.
...där hennes välgörenhetsarbete har gjort stort avtryck.
Hon är känd för sitt arbete för kyrkan...
BALENCIAGA - EISA MADRID, NOVEMBER 1960
Farbror, vi kan inte bara göra oss av med Felisa och Carmen.
De behövs här.
Så, snälla, räkna ut hur länge du behöver dem.
Säkert att ingen har nyckeln till rummet?
Ja, det är jag säker på.
Men...
Herregud, hon är så oproportionerlig.
-Vi kunde ha fått Grace av Monaco. -Var inte dum, Ramón.
Det är nu vi bevisar vårt värde.
Det spelar ingen roll hur kroppen ser ut.
När hon bär den
ser hon bara balanserad och proportionerlig ut.
Sug på den, prêt-à-porter!
Som du ser
Klänningen har en viss medeltida inspiration.
-Med en lite låg passform. -Det stämmer.
Sätt på den. Ta av den.
På igen.
Jättebra.
Du ska ringa tygleverantörerna.
Vi behöver dubbel satäng med regnrocksfoder. I elfenbensvitt.
Och ring José Luis och säg åt honom att vi vill ha 25 minkskinn.
Tjugofem?
-Precis. -Exakt.
Rent silke.
Prover på allt han har.
Ja.
Allt i elfenbensvitt.
Tack, Carmencita.
Gå och drick kaffe och kom tillbaka om 1,5 timme.
Genast.
Vi ska bara leka med tyget
Inga dekorationer, så att fokus ligger på den kungliga tiaran.
Och, som sagt, minken börjar...
vid den här båtringningen och omger hela capen.
Jag vill prata om minken.
Kommer det inte se för medeltida ut?
Jag tror att det kan tillföra en kunglig stil, men...
glöm inte att du ska bli drottning.
Ja, men...
Jag vill inte se ut som spader kung.
Var fick du det ifrån?
Det har inget med det att göra.
Jag blir påmind om det.
Är du republikan?
Som blivande drottning vill jag veta.
Jag förvånas över frågan.
Jag är en gammal vän till din familj.
Ja, men du var i exil i Frankrike under kriget.
Och din huvudsakliga affärspartner var republikan.
Jag ser att du är välinformerad.
Spanien var inget bra ställe för affärer på den tiden.
Spanien har lyckligtvis förändrats mycket.
Jag tycker att du bör ta över vissa affärsområden åt mig.
Jag står inte ut med fler aktieägarmöten.
Jag vill bara sy.
Hur går det med dina nya uppgifter?
Ja...
Det är inte lätt, att leda och att folk tar en på allvar, men...
Jag lär mig sakta hur det fungerar.
Jag vet inte.
Vad tycker du?
Du sköter dig bra.
Det är därför jag vill ge dig fler ansvarsområden.
Då så.
Jag måste åka till Paris, men när jag är tillbaka
vill jag att allt är klart för den första provningen.
Ramón kommer att föra befälet.
Vi har redan talats vid
så alla frågor ni kan tänkas ha kan han besvara.
Tack för att ni kom och jobbade på en söndag.
Jaha...
Carmen, du jobbar med Natividad och Socorro på kjolen...
Aha.
CRISTÓBALS BOSTAD PARIS, NOVEMBER 1960
Consuelo!
God eftermiddag, sir.
-Hur gick resan? -Bra.
Vad är det här?
Det kom igår.
BALENCIAGA - EISA MADRID, NOVEMBER 1960
Vi måste ta bort kjolen och sy om den.
Varför det?
Ser ni de här rynkorna?
Cristóbal kommer inte att acceptera dem.
Men det kan vi inte. Det kan inte göras bättre.
Rynkorna syns för att mink inte formas som silke.
Carmen har rätt.
Det lilla överflödet måste anpassas med minimal instoppning.
Det kan inte göras bättre.
Tja, jag...
Jag ser helst att det görs om.
Vårt arbete måste vara perfekt.
Ja, då...
Vi syr om den, Ramón, men det kommer att vara förgäves.
Det kommer inte att se bättre ut.
Tack, Carmen.
GIVENCHYS BOSTAD PARIS, NOVEMBER 1960
Min assistent, Courrèges, lämnar stan för att jobba på egen hand.
Verkligen?
Jag lämnar också Givenchy för ett nytt projekt.
De här ungarna är lovande.
Som Yves Saint Laurent?
Visste du att han sitter på psyket?
Stackars man.
Saker och ting förändras verkligen.
Du är bara 35.
Du är yngre än vad jag var när jag kom till Paris.
Yngre än Dior när han lanserade sin "Nya Look".
Jag önskar att jag var 30 år yngre...
Tack för drinken.
Åh, Coco!
Visste du att hon är arg på mig?
Hon ville att vi skulle göra en fotosession tillsammans för tidningen.
Jag visar sällan upp mig själv.
Jag tänkte inte göra det för det här sensationella skräpet.
Vad säger vår vän?
Inget viktigt.
Jag förstår inte engelska, men om jag läser "Balenciaga"
vet jag att hon pratar om mig.
Översätt åt mig, tack.
"Jag åt nyligen middag med Balenciaga.
"Han var så charmerande.
"Men hans modehus är så allvarligt,
"så konservativt, så spanskt...
"Den här attityden kan påverka kreativiteten negativ."
Jaha...
Den här sortens kommentar är jättebra för försäljningen.
Det är vad vänner är till för!
Vad mer säger hon om mig?
-Häromdagen, på partyt... -Philippe!
Häromdan på en fest... vadå, Philippe?
Avsluta meningen!
Häromdagen på partyt hemma hos Marie-Louise Bousquet...
sa hon att det var lätt att se att du inte känner kvinnor.
Va?
Det är enda förklaringen
till att du exponerar rynkorna på deras halsar.
Säger hon så på fester?
Jag sa åt dig att inte lita på henne.
Nu när jag tänker på saken
vet jag inte om det var Coco Chanel som sa det
eller om Marie Louise Bousquet sa till oss vad Coco sagt...
Passagerare till Nice
med avgång 15.37
ska gå till gate 3.
Lugna ner dig, Cristóbal.
Hon kommer inte att känna igen dig.
Det är knappt nån som har sett dig.
Hur många foton av dig har publicerats?
Hur kunde hon vara så grym
att säga inför alla att jag gillar män?
Hon sa det inte till alla.
Hon sa det på en fest.
Ge det bara tid.
Herre...
Tänk om hon nämner det i en intervju.
Jag tror du misstolkar det Philippe sa.
Chanel menar nog att du, som man,
inte förstår dig på kvinnor helt och hållet.
Vi har sytt om den flera gånger, men vi hittar inte den perfekta finishen.
Ramón, det är uppenbart att du inte kan sy.
Det här kan inte göras bättre.
Bra jobbat, Carmencita.
Tack.
Fernando Martinez.
Ja, Fernando.
Hörde du om Women's Wear Daily?
Vad menar du?
Skisserna till Fabiolas klänning.
Nån har läckt dem. De är på omslaget.
Jag har hört att de kommer att publiceras i ¡HOLA!.
Säg att du skämtar.
Jag kan inte begripa det. Jag förstår inte.
Alla pratar om oss.
Vilken skam!
Jag förstår inte!
Det kan inte ha lämnat det här rummet!
Håll käften, Ramón.
Leta inte ursäkter! Du var ansvarig!
Vi har alltid hållit allt hemligt.
Hur kan det avslöjas nu?
Vad är det som pågår?
Hur kan det läcka nu?
Alla pratar om oss.
De är identiska.
Engelska pressen har jämfört det med ett tillslag mot Bank of England.
Cristóbal, jag flyttar ut.
Vad är det för struntprat?
Du är dum mot mig. Du tilltalar mig på sätt du aldrig skulle våga tilltala andra.
Vad säger du? Jag skäller på alla.
Ja, men särskilt på mig.
För att vi står varandra nära.
Jag skäller på dig som jag skäller på mig själv!
Du är den jag tycker bäst om!
Vilket sätt att visa det på.
Ibland vet jag inte vad jag gör här.
Vad gör du?
Måste jag förklara?
Jag har gjort dig till min högra hand.
Jag har tagit in dig i mitt hem,
oavsett vad folk sagt om det.
Oj då, tack.
Du får det att låta som välgörenhet.
Chanel säger till folk att det är uppenbart att jag inte gillar kvinnor.
Hon sa inte så.
Visste du utan att säga nåt?
Lyssna inte på den galna haggan.
Säg sanningen, Ramón.
Hur många såna historier går det om mig?
Inga, vad jag vet.
Jag skäms så mycket.
Vet du om mina syskonbarn har hört det?
Jag tror inte det.
Jag hatar när folk pratar om mig.
Jag tror du skulle må bättre om du accepterade det.
Gjorde killen verkligen det här?
Ja. Hans mamma fixar mina klänningar och han hjälper till.
Du anar inte hur begåvad han är.
Tycker du om den, Cristóbal?
Vad hände? Det var det enda vi bad om!
Diskretion, diskretion, diskretion!
-Det skulle vara hemligt! -Jag ber om ursäkt.
Jag vet inte hur det kunde hända. Inget liknande har hänt mig förut.
Jag är ledsen att jag beter mig så här.
Jag ber om ursäkt.
Jag är väldigt nervös, med allt som händer.
-Vill du sätta dig? -Ja.
Ja.
Jag blir förföljd. De förföljer mig överallt.
Jag lämnar mitt hem och blir förföljd.
Jag öppnar tidningen, och där är jag.
Om jag sätter på tv:n är jag...
Om jag går på bio.
Och jag har alltid gillat att vara osynlig.
Om ett par dagar exponerar jag mig för världen.
Alla i Spanien kommer att se mitt bröllop på tv.
Herregud...
jag önskar att jag kunde vara som du.
Som Greta Garbo, va?
Ha makten att försvinna.
Men...
Jag kan inte, jag...
Det är mitt straff för att jag föll för en kung.
Dessutom...
det hade kunnat vara min syster.
Eller till och med min mamma.
Båda vet hur klänningen ser ut.
De kan ha nämnt det... hos hårfrisörskan.
I vilket fall så är den klar.
Och jag har alltid avfärdat skisser.
En skiss har inget med den slutliga klänningen att göra.
Jag har hört...
att du vanligen gömmer saker i sömmarna,
och att om du gömmer en liten lapp med en önskan,
så går den önskan i uppfyllelse.
Jag vill att du gömmer den här utan att läsa den.
Givetvis.
Tack så mycket.
Tack.
Var försiktig. Ingen får se det här.
Anteckningarna.
Och rör inte klänningen förrän jag kommer dit.
Då går vi.
-Carmencita! -Ja?
Den kungliga tiaran.
Ska jag bära den?
-Väldigt försiktigt, tack. -Ja.
-Självklart. -Tack.
Det var det.
Ring när du kommer fram till ditt hotell i Bryssel.
Vi pratar då.
Åk nu.
Trevlig resa!
ZAVENTEM-FLYGPLATSEN BRYSSEL, DECEMBER 1960
Det var otroligt. Jag kunde inte tro det.
Sex motorcyklar flankerade oss hela vägen till Laeken-palatset.
Det är nåt prêt-à-porter aldrig kommer att uppnå...
Att flankeras av sex motorcyklar.
Jag är inte nostalgisk.
Det är bara annorlunda.
Vad stod det på Fabiolas lapp?
Jag vet inte, jag läste den aldrig.
Och följet kommer till Boulevard de l'Empereur,
där det marscherar vidare bland oavbrutna rop
mot St. Mikael- och St. Gudula-katedralen.
I tvärskeppet, utsmyckat med nejlikor från Spanien,
kommer den religiösa ceremonin hållas.
Detta är en idealisk plats att hälsa paret välkomna,
som ett helt land vill se gifta sig.
De där ärmarna.
De ser perfekta ut.
Man ser inte att den ena axeln är högre än den andra,
eller att hennes rygg är krokig.
Det är underbart, farbror.
Far hade älskat att se det här.
Folket har sett sin drottning, och de vill se henne igen.
Äntligen kommer det kungliga paret ut på balkongen.
Två unga människor har sammanflätat sina öden denna minnesvärda dag,
två unga människor som är kung och drottning.
Ursäkta mig.
God eftermiddag, frun.
Visste du att du kan ta din kappa till modehuset Balenciaga
för att få den struken?
-Ursäkta? -Jag såg att tyget inte faller...
Ursäkta, men jag vet inte vem du tror att du är
som påstår att min kappa är förstörd.
Det är min kappa.
Jag heter Cristóbal Balenciaga.
Trevligt att träffas, men du har fel.
Kappan är min, jag har betalat för den,
och jag bär den hur jag vill.
God eftermiddag.
Undertexter: Mattias Backström