„A presztízs megmarad. A hírnév elmúlik.” Cristóbal Balenciaga
AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL
Az üzleti partnerem, Nicolás elment,
és többé senki sem módosíthatott a mesterségemen.
Én döntöttem el, hogy mit és hogyan.
És hirtelen, végre megjött a tökéletes anyag a ruháimhoz.
Csodás pillanat volt.
Mondja, ugye nem fontolgatja
a konfekcióáruk gyártását?
Túl öreg vagyok az ilyen változásokhoz.
Mindent maga akar irányítani.
most én öltöztetem önt
a napon, amikor Belgium királynéjává koronázzák.
Fabiola ruhájának a rajzai.
Valaki kiszivárogtatta. A címlapon vannak.
Ne keress kifogásokat! A te felelősséged volt!
Rosszul bánsz velem. Másokkal sosem beszélnél így.
Chanel azt mondogatja, egyértelmű, hogy nem szeretem a nőket.
Utálom, ha rólam beszélnek.
Sosem tekintettem magamra művészként.
Szinte ösztönösen haladtam az utamon.
Varrja be az ujjat!
Nem akartam megtörni az anyagot.
Csak minimálisan akartam korlátozni a varratokkal.
Egyetlen szövetdarab.
A gazar...
olyan anyag volt, amivel korábban nem látott formákat tudtam alkotni,
anélkül, hogy súlyt adtam volna a ruhához.
Legfőképpen lehetővé tette, hogy játsszam a terjedelemmel.
A test és az anyag közötti tér része volt a ruhának.
A nő teste, az anyagdarab és a tér.
És csak pár varrás, hogy az egészet összetartsa.
Mr. Balenciaga,
miért zárta be a divatházat?
BALENCIAGA OTTHONA PÁRIZS, 1967
Ez selyem?
-Biztos? -Igen.
Selyemként áruljuk.
Nem tetszik.
-Nem tiszta selyem. -De, ez selyem.
Ha meggyújtom,
-biztos, hogy nem lesz fekete füst? -Ne!
Talán van benne egy kis poliészter is
-a redőknél... -Sajnálom, de nem.
Én vagyok az első, aki kiáll az anyag innovációja mellett,
de a poliészter...
nem tud lélegezni. Az ügyfél izzadtságszagú lesz.
Maga szerint a Balenciaga-ruhák ilyen anyagból készülnek?
Más tervezők kipróbálták, és nekik tetszett.
Mi folyik itt, Roland?
Nem érzem a tiszteletet.
Késve szállította az anyagot a legújabb kollekcióhoz,
és a csapatomnak éjjel-nappal dolgoznia kellett, hogy időben elkészüljenek.
Ez nem mehet így tovább!
Megtesszük, amit tudunk,
de sok a megrendelés.
A konfekcióáruk gyártói tehetnek róla.
Mindent felhalmoznak, és a beszállítók le vannak terhelve.
Igen, de emiatt mi is le vagyunk terhelve.
Mennyi túlóra volt az elmúlt évben?
Ha a következő oldalra lapoz, a hetedikre,
ott láthatja az idei túlórákat.
És ez az oszlop?
Társadalombiztosítási kiadások.
Megemelkedtek.
A helyzet borzalmas.
Castillo nem bírta tovább, bezárta az üzletet.
És hallottam, hogy André Courrèges
konfekcióruházati kollekciót mutat be idén.
Tudta, hogy Yves Saint Laurent megnyitotta az első üzletét,
ahol luxus konfekcióárukat árul?
És jól megy neki, igaz?
Rendben...
Úgy tűnik, begyakorolták ezt a jelenetet, igaz?
Nem mehetünk szembe azzal, ami kint történik.
Mióta érdekel minket, hogy mi történik az utcán?
Az nem a mi dolgunk.
A PÁRIZSIAK VERGŐDÉSÉÉRT
-Javier, mi folyik itt? -Vandalizmus.
Kommunista srácok, akik egy napot sem dolgoztak még életükben.
AZ OSZTÁLYTÁRSADALOM MEGSZÜNTETÉSE
Legyünk reálisak, kérjük a lehetetlent!
-Köszönöm. -Nincs mit.
Mi jár a fejedben?
Azt a hajót nézem.
-Látod? -Igen.
Azóta egy helyben áll, amióta leültünk.
Lehet, hogy semmit sem fog fogni.
Ez aztán a türelem.
Az apámat juttatja eszembe.
Talán itt az ideje bezárni az üzletet.
Nem is tudom.
Ezen gondolkodsz?
Rajta vagyok.
Már egy ideje ezen gondolkodom.
Talán lenne más lehetőség is, mielőtt bezársz.
Egyet sem tudok, amelyik tetszene.
Biztos vagyok benne, hogy nélkülem nem menne tovább a Balenciaga-ház.
Akkor meg mi értelme?
Nem is tudom. Yves Saint Laurent átvette az üzletet Dior után.
Mindig is visszataszítónak tartottam.
Hogy használhatná más a nevemet?
És mi lesz azokkal...
akik az üzleteidben dolgoznak?
A testvéred gyerekeivel.
Emiatt forgolódom éjjelente.
De a csúcson van!
A legutóbbi kollekciója csodálatos volt, Cristóbal.
Köszönöm.
Mindent beleadtam, amit csak tudtam.
Cristóbal, még sokat tud nyújtani.
Nem hagyhatja abba! Maga a legnagyobb sztár.
Ne siessünk! Gondoljuk át!
Már megtettem, és meghoztam a döntésemet.
Ez mikor történt?
A nyelvhal evése közben?
Még mindig ezen gondolkodsz?
Azért, mert folyton veled vagyok
még nem ismered a gondolataimat.
Hubert, szükségem van a segítségére.
Amit csak szeretne.
Vegye fel néhány alkalmazottamat az üzletébe!
Az idősebbeket.
Nekik nehezebb munkát találniuk.
Jól jár velük, mert tapasztaltak.
Átvehetném a helyed.
Jobban ismerlek mint itt a többiek.
Tudom, hogy mit szeretsz, mi működne, és mi nem.
És bár visszavonulsz, mégis megmondhatnád nekem, ha tetszik, amit csinálok.
Ramón, szeretném, ha megmondanád,
hogy el tudod-e képzelni, hogy high fashiont tervezzél.
Őszintén...
szerinted meg tudnád csinálni?
Lehet, hogy nem a legjobb a technikám...
de a megfelelő csapattal...
Szeretném, ha legalább esélyem lenne bizonyítani.
-Jó reggelt, uram. -Jó reggelt.
Magát kerestem, uram.
Miért nem dolgozik senki?
Az anyagra várnak.
Kész katasztrófa!
Tudtam. Az a Roland...
Hívja fel, és mondja meg neki, hogy ez az utolsó kiszállítása!
Felejtse el a Balenciaga-házat!
Mi a baj, Miss Renée?
A levél. Épp most érkezett.
Köszönöm, hogy eljött, Mr. Balenciaga.
Paul Beachant alelnök, ő Jerome, az asszisztensem.
-Örvendek. -Én is.
Mr. Balenciaga,
szeretnénk, ha a nevét adná az Air France-hoz,
ahogy korábban más tervezők is tették, mint például
Georgette Renal, Rodier, vagy legutóbb Dior.
Szeretnénk, ha megtervezné a stewardessek egyenruháját.
Mi, akik nyilván sok országgal állunk kapcsolatban
mindenkinél jobban tudjuk,
hogy a high fashion mesterei
tisztelik a világot.
Hálás vagyok a felkérésért, de nem én vagyok a megfelelő tervező.
Jobban járna egy francia tervezővel,
Chanellel vagy Saint Laurent-nal.
Ha megengedi...
biztosíthatom róla... hogy tiszteletben tartjuk az elképzelését,
és mindent megadunk, amit szeretne.
Anélkül, hogy elhagyná az otthonát.
Csak el kell készítenie a terveket,
elküldenie őket, és nyugodtan felügyelnie a többit.
Igen, de...
Nem tudom, hogy csináljam.
Csak arra kérem, próbálja meg.
Őszintén, kétlem, hogy megbánná.
Szeretem az egész folyamatot ellenőrizni.
Mindig is így dolgoztam.
Megértem.
Bevallhatok valamit?
Maga és én egy másik generációból jövünk,
én is szeretem ellenőrizni az egész folyamatot...
De nemrég valaki felnyitotta a szememet.
Megértette velem, hogy még ha azt is hiszem, hogy minden a fejemben van,
akkor is lehetnek olyan ötletek, amikre nem is gondoltam.
És a kívülről érkező ötletek érdekesebbek lehetnek,
mint ami itt van.
És megvilágosodtam.
Megtanultam bízni a csapatomban, és...
elengedni a kontrollt.
Uram...
Együttműködést ajánlok két ismert név között
a kiválóságuk egyesítésével,
az Air France
és a Balenciaga között.
Csak ennyit kérek:
szárnyaljon velünk szabadon!
Hadd intézze Lucía ezt a modellt! Danielle-nek.
Jó.
Ramón, szerinted fogadjam el az Air France ajánlatát?
Szerintem igen.
Nagy presztízse van.
Az egyik legfontosabb cég.
Szerintem olyan, mint a légitársaságok Balenciágája.
Olyanokat tudsz mondani, Ramón.
Én így gondolom.
Ez lehetne az első konfekciós munka
a Balenciaga számára.
Egy egyszeri dolog a nagynevű márkának.
A legkevésbé traumatikus módja
a divatháztól való eltávolodásnak.
Ez lehetne a megoldás minden kételyedre.
Nem tudhatod, ha nem próbálod.
Amellett ha beválik, akkor átvehetnéd...
ezt a konfekciórészleget, Ramón.
El tudnálak képzelni benne.
Megtiszteltetés,
hogy a stewardesseink az ön ruháit fogják hordani.
Jerome, az asszisztensem mindenben a segítségére áll.
Kérem, kövessen!
Itt vágják ki az anyagot a mintát követve.
Ráteszi a mintát egy köteg anyagra, és a vágógéppel levágjuk.
Mint látja, nagyon egyszerű.
és pár perc alatt több száz ujjat tud kivágni.
Ez a ruhakészítő terület.
Három ugyanolyan ruha percenként, 180 azonos ruha óránként.
Ha egymás mellé tesszük őket, nem látja majd a különbséget.
Egyikük az ujjat vágja ki,
a másik a nyakkivágást csinálja, a kézelő...
Ő itt Mr. Gauthier, a termelési vezető.
-Mr. Balenciaga. -Örvendek, Mr. Balenciaga.
Mr. Gauthier jobban el tudja magyarázni.
Nagyon egyszerű. Részeire bontjuk a gyártást.
Van 38-as, 40-es, 42-es méret...
Minden méret illeszkedik egy méretezéshez.
Például a 38-asnál 86-89 cm a mellkas mérete, 68 a...
Nincsenek nagyobb mintái?
Sajnos nincsenek, uram. Egy raktárban vannak Hamburgban.
Értem.
De hogy fogom kiválasztani az anyagot, ha ezer kilométerre van tőlünk?
Ez katalán tergál.
Akár ezerszer is moshatja és vasalhatja,
nem fog veszíteni a formájából és a színéből.
Nem is tudom...
Egyre népszerűbb,
iskolai egyenruhákhoz használják, terítőkhöz, méretre szabott öltönyökhöz...
Rendben.
Akkor...
ezt választom, és ezt.
Három tekercs mindegyikből.
Lehetne több is, uram.
Ezerhétszáz stewardess van...
Ezek csak a modellhez szükségesek.
Az eredménytől függően fogunk még rendelni.
Tudja a divatház címét, igaz?
Megadom neki, uram.
Rendben, Jerome.
Ez és ez,
és erről a csizma.
Az Air France ruházati osztálya mielőbb szeretné megkapni a terveket.
Máris? Nem túl türelmesek.
Jól fizetnek, megtehetik.
Beszéljenek a főnökükkel, engem hagyjanak békén!
Ezzel még mindig sok munka van.
Köszönöm.
Nos, foglalkozzunk a mi munkánkkal!
-Jó reggelt. -Jó reggelt.
Danielle,
jöjjön az irodámba, kérem!
Igen.
Az utolsó borzasztó.
Vedd le, kérlek!
Uram...
Elnézést, de kérik az egyenruhát.
Határidejük van, és el kell kezdeniük a gyártást.
Rendben. Ezt fogjuk csinálni.
Ez az egyenruha.
Felvarrunk még pár gombot,
elküldi, és akkor megnyugodnak. De...
és ez egy személyes utasítás,
amíg nem tudjuk a stewardessek méreteit, nem csinálunk semmit.
A méreteiket? Mikor lesz arra időnk?
Hangsúlyozza ki nekik! A többit megoldjuk.
Köszönöm.
Igen?
Jerome azt mondja, hogy nem tudja a méreteket.
Felhívja Mr. Grunberget további információkért,
aki visszahív, és átbeszéljük.
De mi köze ehhez Grunbergnek?
Ő a gyártóüzem vezetője, Cristóbal.
Igen, de mi azt kérdezzük...
Igen? Kapcsolhatja.
-Halló! -Jó reggelt,
Mr. Grunberg vagyok. Hogy van, Mr. Balenciaga?
Azt mondták, hogy a stewardessek méreteiről akar beszélni.
Én? Nem,
azért kerestem, hogy szeretne-e eljönni.
De nekem azt mondták...
Elbeszéltünk egymás mellett.
Szerintem be tudok ugrani a gyárba...
a jövő hét végén.
Amint meglesznek a stewardessek méretei.
Ó, tökéletes.
De akkor lemarad a ruhái készítéséről, Mr. Balenciaga.
Ezt hogy érti?
A jövő hétre valószínűleg befejezzük a gyártást.
Micsoda?
Most készítik őket az ön által küldött tervek alapján.
Azonnal állítsák le!
Nyugodjon meg!
Egek! Az csak útbaigazításul szolgált.
Hol van a ruha, amit küldtünk?
Mr. Balenciaga, nem használhatunk egy tervet,
amit valódi sziluetthez igazítottak.
Ez olyan, mintha azt feltételeznénk,
hogy minden stewardess olyan alakú, mint a modellje,
csak más méretben.
De muszáj megnézni egy igazi testen is!
-Különben nincs értelme! -Mr. Balenciaga.
Szerintem megpróbálja ráerőltetni a saját szabályait a konfekcióárukra,
de az nem fog menni. Itt egy általános modellt készítünk.
A darabok méretre szabottak,
és mindenkire jó a méretek valamelyike.
Ennek semmi értelme.
Mit gondolt, hogy fog működni?
Jöjjön velem a gyártáshoz, megmutatom!
Laurent, elmagyarázná újra Mr. Balenciágának?
Persze, örömmel.
Emlékszik, említettem a 38-as méretet, a 40-est és a 42-est...
Lássuk, 38, 40, 42...
Ruhát készítünk, vagy bingózunk?
Elég!
Nyugodj meg!
Álljanak le, kérem!
Állj!
Állítsák le az átkozott gépeket!
Le tudnak állni?
Meg tudják állítani őket, kérem? Állj!
Álljanak le!
Elég!
Nem értem, hogy hagyhattam, hogy belerángassanak.
Úgy érzem, becsaptak.
Nem ezt ígérték, Mr. Galichon.
A szava mit sem ér.
Beszéltem Mr. Grunberggel,
és nem mondhatok mást, Mr. Balenciaga,
ilyen a tömeggyártás.
A "Szárnyaljon velünk szabadon"-tól eljutottunk az "ez van"-ig."
Nem szeretném, ha így érne véget a dolog.
Biztosíthatom, hogy az alelnök mindent megtesz, hogy megoldja.
Micsoda ostobaság volt meggyőzni engem.
Biztosak vagyunk benne, hogy szép lesz a ruha. Majd meglátja.
Rendben.
Ha nem akarják, hogy visszalépjek,
akkor hagyják, hogy úgy csináljam, ahogy akarom.
Viszlát!
ORLY REPÜLŐTÉR PÁRIZS, 1968
Jöjjön be, kérem!
Arra.
Ide álljon, kérem!
-Florette. -Igen?
Ennyi.
Leveheti az egyenruhát, értesítjük, amikor elkészült.
Mit kezdene maga a konfekcióruházattal?
Maga egy király.
Egy király!
Jöjjön be!
Eltartott egy darabig.
Sok megbeszélnivaló akadt?
Nos...
Az Air France igazgatói meg vannak elégedve.
Gyönyörűnek tartják a ruhát.
Ezúttal mi a gond?
Gond van az ujjával.
Néhány stewardess panaszkodott.
Néhány?
Úgy tűnik, rövid a blézer,
és felcsúszik, amikor felemelik a kezüket.
Kényelmetlen a ruha ujja,
amikor kinyitják vagy bezárják a csomagtartót a gépen,
azért, mert... rövid.
Arról panaszkodtak,
hogy az elülső zseb miatt kengurunak érzik magukat.
Mi? Kengurunak?
Néhányan már a sajtónak is elmondták.
A sajtónak?
A Paris Matchnak.
Úgy tűnik, bárki nyilatkozhat a munkámról.
Miért fogadtuk el ezt a munkát? Istenem!
Az ügyfelek mindig elmondták a véleményüket.
Ha egy texasi multimilliomos
kifejezte a kételyeit az öltözőben
az egy dolog.
De ha egy stewardess az Air France-tól teszi ezt,
és a véleménye bekerül a sajtóba...
az egészen más.
-Nagyon más. -Ez a tömeggyártás.
Ha bárki megveheti a ruhát,
bárkinek lehet róla véleménye.
Ezt nézd meg!
Nem emelkedik fel a blézer annyira.
Igazuk volt.
Tudod, mi zavar a leginkább?
Hogy elrontottam az ujját.
Épp azt...
ami mindig is a rögeszmém volt.
Olyan nőknek varrsz,
akik nem emelgetik a karjukat, Cristóbal.
Nincs ebben semmi szégyenletes.
Helló!
Hol vannak a többiek?
Mit keresnek itt?
Mit akarhatnak most?
Meglepetés!
Nos...
Jól van.
Szörnyen néztek ki.
Ha apátok látná, nem hagyná szó nélkül.
Meg kellett ünnepelnünk az Air France-os dolgot.
Persze... És nem csak azt.
Biztosan nem emlékszel rá, de szeptemberben lesz 50 éve,
hogy megjelent az első kollekciód San Sebastiánban.
-Tényleg? -Annyira feledékeny vagy.
1918. szeptemberében. Apa mindig erről beszélt.
-Mindig. -Mindig.
Huszonhárom éves voltam.
Még kölyök.
Még semmit sem tudtam.
Valamit csak tudtál.
Természetesen.
Bácsikám, készülsz a következő bemutatódra?
Már nagyon várjuk.
Az utolsó kollekcióid csodásak volt.
-Igen. -Én sem élek örökké.
Bácsikám, ne mondja ezt!
Olyan fiatal vagy, mint a naposcsibe.
Igen, csodásan nézel ki.
-Nézzenek rád! -Persze, bácsikám.
Láttad őket?
Mint a keselyűk, akik a szájukat tátják,
hogy még többet kérnek.
Ne hagyjuk Cristóbal bácsit pihenni, amíg él!
Mire számítottál, Cristóbal?
Hogy megértsenek.
Fel sem merül bennük, hogy visszavonuljak és pihenjek.
Ha meghalok, talán kiásnak,
felöltöztetnek, és elvisznek a műhelybe.
El tudod képzelni az unokaöcsédet hasbeszélőként?
A hangodat utánozná
Fabiola látogatásakor.
"Helló, a halhatatlan Cristóbal vagyok. Hogy van?
Én örökké itt leszek."
Kérlek, elég!
A Balenciagának nincs értelme nélkülem.
Nem tudnék így élni.
Megpróbáltam...
de ez van.
Megérted.
Igaz?
Belgiumi tudósítónktól
PÁRIZS, 1968 MÁJUSA
...kaptuk a hírt, hogy...
Cristóbal, gyere ide! Ezt látnod kell!
...erőszakos jelenetek zajlódtak a fővárosban,
sztrájkolnak, és elfoglalják a gyárakat.
Alkonyattól hajnalig, ellenőrizetlen elemek
forradalmár csoportokkal keveredve elszabadultak a fővárosban.
Sosem látott erőszak...
Közel vannak az üzlethez.
Összecsapások a tüntetők között...
-Ez a Montaigne utca, nem? -De, igen.
...több százak sebesültek meg,
és több száz millió frank kárt okoztak.
Ezek...
mondjuk úgy, hogy megerősítettek abban,
hogy bezárjam az üzletet.
Nem volt számomra hely ebben az új világban,
ami olyan hirtelen jött.
Így történt.
Miért nem folytatódhatott a Balenciaga-ház
Cristóbal Balenciaga nélkül?
Miért nem hagyta, hogy mások továbbvigyék?
Ez nem csak egy üzlet volt.
Egy részem volt.
Mint a testem meghosszabbítása.
Hogyan élhetne a test az agy nélkül?
Ha megengedi, azt a testet, ahogy ön fogalmazott,
nem csak maga építette.
A divatház alkalmazottai ugyanúgy a test részei voltak.
-Nem. -Nem gondolja,
hogy a munkásságához
a környezetében élők is hozzájárultak?
Nem gondolja, hogy ők is részei a munkájának?
A megállapodás értelmében
három hónapig tart a felmondási idejük
az értesítés pillanatától számítva,
ami, figyelmeztetem önöket, június elseje lesz.
Hamarosan kapnak egy levelet is az összes információval.
De miért? Nincs magyarázat?
Szeretnénk minél több embert áthelyezni.
Az üzlet mindenkit kárpótolni fog.
Hol van Mr. Balenciaga?
Be fogom perelni!
Hol van Mr. Balenciaga?
Csendet!
Csendet kérek! Csendet!
Csendet!
Folytassa!
Mint tudja...
a folyamatban lévő megrendeléseken,
amíg be nem zárunk.
Amint tudják,
havi 50 óra szabadságuk van.
Szeretném, ha a szabadságukat egyeztetnék
a kollégáikkal.
-Egyébként... -Miért akar bezárni?
-Csitt! -Ez esetben...
Vállalja a felelősséget, és válaszoljon!
Köszönöm, Miss Renée.
Néhányan elfogadták, hogy bezárunk.
Mások peren gondolkodnak.
Igen. Tudom.
Megvan a joguk hozzá.
Ha megengedi... szerintem beszélnie kellett volna.
Sok dolgozó csodálja magát.
Egész életükben önnek dolgoztak.
KEDVES MR. MOREAU, AMINT TUDJA, A BALENCIAGA-HÁZ...
KEDVES MR. RICHARD, AMINT TUDJA...
KEDVES MR. DURAND, AMINT TUDJA, A BALENCIAGA-HÁZ...
KEDVES MISS ROBERT...
Sok embert áthelyeztettem, kompenzálásokat fizettem.
De az is igaz, hogy két varrónő
hónapokat töltött a házam előtt
arra várva, hogy kimenjek, és megmagyarázzam.
Nem csak erről van szó, igaz?
Hogy érti?
Úgy tudom, hogy 103 dolgozója
a spanyol műhelyekből beperelte.
A bíróság minden alkalommal az
én javamra döntött, amikor fellebbeztek.
De már a Legfelsőbb Bíróság elé vitték.
Ezt honnan tudja?
Ez a munkám.
Ez az ügyvédjeim dolga,
erről nem beszélek.
Csak annyit mondhatok, hogy tiszta a lelkiismeretem.
Egész életemben következetes voltam.
Tizenkét éves koromtól 73 éves koromig dolgoztam.
A munka volt az életem.
Semmi máshoz nem értettem.
A divattervezők élete nem tündérmese. Néha...
inkább olyan, mint egy kutyáé. Egy...
kutyáéra hasonlít.
Szerintem jogom van...
visszavonulni.
És nyugalomban élni.
Nem így gondolja?
Nos,
ha nincs több mondanivalója,
szerintem végeztünk.
Köszönöm, Mr. Balenciaga.
Igazán nagylelkű volt.
Ez egy különös óra...
a vacsorakészítéshez.
BALENCIAGA 6. KAZETTA
Nos, Maritxu...
Cristóbal, marad a vendégünk ebédre?
Nem, holnap indul vissza. A reggeli elég lesz. Köszönöm.
-Lekapcsolná a lámpát? -Igen, ne aggódjon!
Rendben.
-Jó éjt! -Jó éjt, Maritxu.
Én csak egy mesterember vagyok, aki az ügyfeleinek dolgozik.
Miért olyan nehéz beismerned, hogy egy művész vagy?
Még hogy művész...
A városomban azt mondanák, hogy ez majdhogynem aljasság.
Hihetetlen volt, nem hittem el.
Hat motoros kísért minket a királyi palotáig.
Ez egy olyan dolog, amit a konfekcióruha
soha nem érhet el,
hogy hat motoros őr kísérje.
Nem nosztalgiázom.
Mi a baj?
Meghallottam a hangomat.
Mikor?
Prudence hallgatja a felvételeket.
Szörnyű... Nem lehet felismerni a hangomat.
Ilyen borzalmas a hangom?
Nekem jónak tűnik.
Mintha két paraszt egy ruháról beszélne,
amit hat motoros kísért. Csak...
Nyugodj meg, Cristóbal!
Nem is tudom.
Szerintem túl sokat mondtam.
Gyere, kapcsold le a lámpát!
-Jó reggelt mindenkinek! -Jó reggelt!
Jó reggelt!
Köszönöm.
Gondolkodtam tegnap este arról,
amit felvett.
Ha szeretne még mondani valamit, akkor van rá időnk.
Szeretném, ha nem írná le, amit az utánzatokról mondtam,
szerintem félreérthető.
Rendben.
És Chanelről se írjon semmit!
Talán csak annyit, hogy egyike azoknak
a tervezőknek, akiket csodáltam.
A divatház bezárásáról sem kellene
túl sok részletet írni.
Szerintem túl sokat beszéltem.
Mr. Balenciaga...
az interjúm egy oldalas lesz,
de három napja itt vagyok.
A főnökeim azt fogják hinni, hogy nyaralni voltam.
Ne mondja ezt, Prudence! Nagyon sok dologról beszéltünk.
Nos, amit Fabiola ruhájáról mondtam,
-azt se említse! -Nem! Nem teheti ezt velem!
Meg kellett győznöm a szerkesztőmet.
A hírnevemmel játszik.
Csak azt mondtam,
hogy félreérthető, amit mondtam.
Akkor engedje, hogy szabadon megírjam a cikket,
utána átnézheti, hogy tetszik-e, és belejavíthat.
Nem. Az nem működne,
mert ma ezt gondolom, de holnap mást fogok.
Nem gondolja, hogy az ellenkezőjét fogja elérni,
mint amit szeretne?
Pár év múlva,
amikor a Balenciágáról beszélgetnek, sztorikat mesélnek majd.
Spekulálnak és kitalálnak majd dolgokat
abból a kevésből, amit leírok.
Legalább senki sem mondhatja, hogy tudja az igazat.
Nekem ez így rendben van.
Ahogy mondják...
a csended a tied, de a szavaidnak a szolgája vagy.
Maga és a beteges irányítási vágya.
Ez mindig is így volt.
Ez a valódi oka annak, amiért bezárta az üzletet.
A maga kontroll iránti igénye.
Nem csoda, hogy a dolgozók beperelték.
Ne haragudjon, nem kellett volna ezt mondanom.
Mégis megtette.
És részben igaza van.
De tudta, hogyha a dolgozók nyernek,
akkor kinyittathatják velem az üzletet?
Ebben a korban! Nem hiszem, hogy ez fair lenne.
Hagyhatná, hogy más vigye tovább a céget.
Most az egyszer szabadítsa fel magát!
És hagyjam, hogy a nevemben dolgozzanak?
Én vagyok Balenciaga!
Olyan nehéz ezt megérteni?
El tudja képzelni, hogy Picassót készítenek Picasso nélkül?
Végre beismeri.
Micsodát?
Hogy maga egy művész.
Hogy művészként tekint magára.
Készen vagyunk?
Azt mondta, rögtön jön.
El fog késni a reptérről, ha nem siet.
-Köszönöm. -Elhúzódott az ebéd.
Nos.
Sajnálom, amit korábban mondtam.
Nem, én sajnálom.
Megírom az interjút, és elküldöm a megjelenése előtt.
Bízom a professzionizmusában.
Jó utat!
Viszlát, Miss Glynn!
Mindjárt ott vagyunk, hölgyem.
Nézd a getáriai hegyeket!
Ha meghalok, szeretném, hogy oda temessenek,
a családi sírboltba. A szüleim és a testvéreim mellé.
Azt hittem, hogy Párizsba szeretnéd.
Wladzio mellé.
Szerintem végrendeletet kell írnom.
Szeretném biztosítani a jövődet, Ramón.
De félek.
Mitől?
Hogy mit mondanak rólam, miután meghalok,
vagy hogy mit mondanak rólunk.
Az olyan szörnyű lenne?
1971 AUGUSZTUSÁBAN A TIMES
EXKLUZÍV INTERJÚKÉNT MEGJELENTETTE PRUDENCE GLYNN INTERJÚJÁT.
BALENCIAGA EGY ÉVVEL KÉSŐBB MEGHALT SZÍVROHAMBAN.
RAMÓN ESPARZA VELE VOLT AZ UTOLSÓ PILLANATAIBAN.
1986-BAN BALENCIAGA ÖRÖKÖSEI
ELADTÁK A MÁRKÁT ÉS ANNAK VAGYONTÁRGYAIT.
MA A BALENCIAGA AZ EGYIK LEGNAGYOBB DIVATMÁRKA
AZ EGÉSZ VILÁGON
A feliratot fordította: Sarkadi Anikó