I tidligere afsnit:
Måske skal vi overveje et liv efter X-Men.
Mener du forlade teamet?
Hvad er det, vi har kæmpet for, hvis vi aldrig må leve livet?
- X-Men har brug for os. - Vores søn får mere brug for os.
Lige siden jeg var i Gyrichs sind, har jeg haft på fornemmelsen, -
at noget forfærdeligt er på vej. Nu lyder jeg som et fjols.
Nej, Jean. Du lyder som en mor.
Samhørighed er et skrøbeligt bånd, vi ofrer så meget for at bevare -
blot for at risikere at se det briste på et øjeblik, -
der ændrer ens liv for evigt.
- Jean? - Jeg har brug for X-Men.
Hendes sind er tåget, fyldt med uklare minder, -
- som var hun blevet født i går.
Jeg ser en kælder fuld af pinsler. En form for laboratorium.
Så undslipper hun, desperat og alene ...
... men finder et formål, et håb.
Et hjem?
- Skat, er du all right? - Jeg har det fint, Scott.
Men hvem hun er, eller hvor hun kommer fra, er fortsat et mysterium.
Det er jo ikke spor forvirrende. Lad os kalde pigen for "Jean Doe".
Hvem stemmer for?
Hvert et øjeblik sår tvivl om alt, hvad vi nogensinde har været.
Venner, I tror mig næppe, -
men den Jean, der ligger der, lader til at være den rigtige Jean Grey.
Hvordan rigtige Jean Grey?
Jeg har gammaisoleret begge Jeaners genmarkørers hæmoglobinegenskaber -
og derved kulstofdateret begge kvinders celler.
- På engelsk, snuske? - Jean Does alder er korrekt.
Det er din ikke, omend I er identiske.
Ergo er vores Jean en klon.
- Umuligt! - Jean, forsøget lyver ikke.
Men jeg har minder. Hendes sind er lutter brudstykker.
Nogen med ondt i sinde kan have fusket med dit forsøg.
Scott, sig noget.
Scott?
Beast, gentag forsøget.
Ikke flere forsøg! Jeg er Jean Grey, et af X-Mens første medlemmer.
Jeg har kæmpet ved jeres side og vovet livet et utal af gange.
I kender mig da.
Vi er bare nødt til at være sikre.
Storm ville have troet på mig.
Så så, tag det roligt, skat. Vær sød at holde op.
Jeg kan godt tage ham.
Ellers tak. Beasts forsøg ændrer ikke på, at jeg er Nathans mor.
Det er der heller ingen, der påstår.
Men at vi har mistet professoren og Storm, -
og Magneto er kommet til, har taget hårdt på alle.
Scott, du må tro på mig og på det liv, vi ville skabe.
Det liv, vi to har sat i verden.
Selvfølgelig tror jeg på det. På os.
Du har aldrig kunnet lyve for mig. Men du plejede at tro på mig.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal tro lige nu.
Bare gå.
Vi skulle være rejst, da vi havde chancen. Vi kan nå det endnu.
Jean. Jean Grey. Er det dig?
Hallo? Hvem er det?
Svarene.
Nydeligt tidsarmbånd, Beast. Er det snart færdigt? Fremtiden kalder.
Når jeg har opklaret sagen om Jeanerne, -
kan jeg lave de sidste justeringer og sende dig tilbage til din egen tid.
Bishop, du sagde, at i din fremtid havde Magneto aldrig ledet X-Men.
- Hvad med det her? - Tiden er ingen historiebog.
Den springer hele tiden frem og tilbage og skriver ting om ...
Du glade verden! Scott, du må hente Nathan.
Alle forskere sætter en signatur på deres værker. Jeg ved, hvem der klonede Jean.
En mand så ond og forskruet, at han kun kan benævnes -
Sinister.
Jeg forstår det ikke. Hvem er du?
De fleste omtaler mig som Mister Sinister.
Men du kan kalde mig far.
Dig! Hold dig væk!
Mor og barn. Sikket rørende syn.
Men du og din søn er skabt til så meget mere. Lad mig vise dig det.
Du har ikke bibragt os andet end lidelser. Du bortførte os -
og eksperimenterede med os for at bruge vores gener til ...
Du vil have vores søn. Nathan!
Ja. Det var derfor, jeg skabte dig.
Så er det altså sandt. Jeg er ikke Jean Grey.
Kom til mig. Kun jeg kan berede dig og din søn jeres storslåede skæbne.
Du rører ikke min søn.
Hver en celle i dig tilhører mig. Dit sind og din krop.
Du har intet valg.
Vågn op, høje dronning.
At gøre modstand er naturligvis omsonst.
Min magt over dit sind er total.
Shh, mor er optaget.
Fortæl mig om dit inderste begær.
De skal opleve mit inferno!
ADVARSEL:
DØRE ÅBNES
Mon ami, Gambit burde ikke være gået så hårdt til dig i Farerummet, -
men kortene er så vilde.
Jeg tager revanche. Lad os se, hvis tur det er nu.
Magneto og Rogue har åbenbart booket Farerummet nu. Og hele dagen i morgen.
Rogue går virkelig til den med den nye chef.
Det står der ikke. De er på patrulje.
Men måske skulle Gambit alligevel prøve at finde Rogue.
Forsigtig med ham. Der sendte du lige dadlerne op i maven på ham.
Smut i bad. Jeg skal have fundet en rødtop. Eller den ene af dem.
Og så var der Morph.
Bortvisker mig. Mutier ...
Øh, så du det?
Hallo? Er det dig, Gambit?
Logan, blev rødtoppene for meget? Lad mig klø, hvor du ikke kan nå.
Du joker med alt, hvad, Morph? Som om jeg ikke ved hvorfor.
Som om vi ikke alle sammen ved det.
Mon Dieu, det kan ikke være sandt.
Skrub hjem til sumpen og resten af tyvepakket, Remy.
Jeg har fundet mig en rigtig mand. En helt.
Løgner.
Monstro!
Nej, ikke dig. Ikke igen!
- Jean? Nathan? - Det lover ikke godt.
Anmærkninger! Du kunne ikke få barn med den rette kvinde.
Du kunne ikke lede teamet. Du er dumpet! Skam dig!
Du svigtede mig, Bishop. Hvor er dit hjem og din tid?
- Hvor hører du til, broder? - Du er ikke virkelig!
- Fiasko! - Du må ikke se sådan på mig.
Det er ikke min søn. Ækle mutant!
Hvad var det der?
Uha da.
Der er vist en af os, der er gået forkert.
Det er som en dårlig gyserfilm. Hele huset er blevet besat.
Det syn glemmer Gambit aldrig.
- Nedenunder, nu! - Hvad dælen foregår der?
Har du ikke regnet det ud? Vi er kommet i Helvede.
Jeg deler Sinisters kærlighed til Dantes "Helvede", -
men hvorfra har han denne magt over vores virkelighedsopfattelse?
Nej, det er klonen. Roberto, pas på!
"Tag dig i agt for Jabberwock, min søn." Du er måske ikke Lewis Carroll-fan?
Kan man få lidt hjælp?
Du lugter af brændt hår.
Cyclops, lad mig op.
Så er det eksorcismetid!
- Selv tak. - Selv tak.
Brænd, mutanter!
Nu er det nok!
Jean.
Jean!
Ynkeligt. Hvad ser han dog i dig?
Sinister styrer dig. Du behøver ikke gøre det her.
Hvem, mig? Hvem er jeg? Sig mit navn, Scott.
Så lad mig.
Jeg er mere end Jean Grey, mere end X-Men.
Jeg er foragt og vrede, født af flammende svovl.
Jeg er Goblin Queen!
Det her var en forsmag på, hvad der venter, hvis I følger efter.
Jeg vil foreslå, I lader være.
Nej!
Hvem har bedt en flok bøfler om at ommøblere huset?
Remy! Undskyld. Jeg skulle have været her.
- Det går. Gambit er okay nu. - Cyclops, statusrapport?
Sinister skabte klonen for at få fat i vores søn.
Mister Sinister?
Det ondeste menneske i verden. Han var forsker i 1800-tallet.
Han parterede mutanter og stjal vores dna for at forlænge sit liv.
Han kan sågar stjæle deres vilje. Det ved jeg alt om.
Stemmerne! Der er for mange!
Hun kan ikke styre sine kræfter.
Voldsomheden af hendes mentale evner overvælder hende.
Hvordan kan jeg lede teamet, når jeg ikke kan beskytte min søn og min ...?
Hende.
Sinister er en plage.
Det er på tide, den galning bøder for sine ondsindede gerninger.
- Jeg kan vise jer, hvor han er. - Er du sikker?
Jeg lader ham ikke gøre nogen fortræd.
Rogue, Wolverine og Beast tager sig af de sårede. Vi andre udfører et lynangreb.
Fint. Du fører an.
Omsider har jeg afkommet efter Scott Summers og Jean Grey.
Ved du, hvorfor du er så dyrebar, din sprællende lille tilfældighed?
Kombinationen af dine forældres unikke gener gør dit potentiale umådeligt -
og dine kræfter uanede.
Men først må du gøres usårlig.
En ny art af fuldendte skabninger vil blive født i nat -
takket være min vilje og mit geni.
Spred jer.
Husk, Jean også er Sinisters offer. Hun er under hans kontrol.
Hørt! Jeg ved ikke, hvad det er, jeg gør.
Jeg vidste, du ville følge efter, Scott. Det er det eneste, du kan finde ud af.
Bekæmp Sinister. Brug dine mentale kræfter.
- Jeg vil nødigt slås mod dig. - Jeg vil heller ikke slås mod dig.
Jeg vil have, du skal slås for mig.
Ja, høje dronning.
Jeg er kraft!
Giv os drengen, klon.
Jeg tager hatten af for din magnetisme.
Men min telekinese befaler over mere end blot metal.
Du er en skurk klædt ud som helt. Jeg burde have dig som legesag.
Undskyld, det var ikke ...
Bare rolig.
Du kommer også til at bløde, min skat.
- Kan ikke ... - Kom nu, Jeanie.
Det er ligesom at køre på cykel. Husk, hvordan du styrer dem.
Fokuser på mit sind, Jeanie. Bare mit sind. Jeg er lige her.
- Smerten ... Jeg må hjælpe ... - Det har du altid gjort.
Husk på, hvem du er, og hvad du betyder for os. For mig.
Logan. Jeg kan huske dig.
Gå dybere ind.
Betyder jeg så meget for dig?
Mere.
Nej, lad være ...
Scott! Han er i fare. Jeg må afsted.
Du skal ingen steder. Din krop er ikke i stand til ...
Min krop bliver ikke noget problem.
Det her stopper nu.
Dig!
Selvfølgelig. Du tog mit ansigt, min mand, min familie -
og nu mit sind. Ikke flere krænkelser!
Jeg var Phoenix, inkarnationen af kraft!
Kraft? Er det det eneste, du husker?
Er hun her?
Goddag. Ved du, hvem jeg er, Jean?
Mor og far har bedt dig om at hjælpe mig.
De siger, jeg tænker for meget.
Bare rolig. Jeg tænker også hele tiden.
Jeg husker det her. Det føltes som den første dag i resten af mit liv.
Men hvornår opdagede vi vores kraft?
Annie, pas på!
Vores bedste veninde døde. Det vækkede vores evner.
Al den smerte ... Bærer vi rundt på den?
- Det er min smerte, ikke din. - Lad mig nu hjælpe dig.
Kan du afgøre, hvem jeg er? Kan du skelne mellem dine minder og mine?
Det tror jeg.
Vi er det, vi husker, og du husker ingenting.
Du er ingenting!
Åh, Scott ...
- Se, han har dine øjne. - Skal han ikke også have et navn?
Jeg har tænkt på ...
Nathan. Hvordan kunne jeg glemme det? Han er mere end et minde.
Han tjener til minde om den reneste kærlighed, to mennesker kan dele, -
og det kan ingen nogensinde tage fra dig.
Det er det største øjeblik i mit liv.
Lad os så redde Nathan.
Xaviers unger skulle bare vide, hvilken fremtid de har i vente.
Det er umuligt!
Hold dig væk fra vores søn!
Tåber! I har dødsdømt drengen.
- Dine kræfter er intet mod mine. - Det er slut, Sinister.
Er det nu også det?
Nattergal nattergal flyv til din hæk
dit hjem står i flammer og din unge er væk
Åh gud. Nathan.
Dit uhyre. Hvad har du gjort?
Det er en teknoorganisk virus.
Sinister må have udsat Nathan for den i håb om at gøre ham uovervindelig.
Du må gøre noget, Beast.
Sinisters variant er for avanceret. Det kan tage årevis at udvikle en kur, -
og virussen breder sig hurtigt. Vi har ikke tid.
Der findes altså ingen kur her i vores tid.
Men måske findes den i din tid, Bishop. Tidsarmbåndet er jo næsten færdigt.
Jeg kender faktisk en fyr der, der kan lave hvad som helst.
Men armbåndet har kun energi nok til Nathan og mig.
Altså kan vi ikke tage med.
Der må være en anden måde. Jeg vil ikke være som min far.
Jeg svigter ikke min søn!
Vi sagde, vi ville give ham den bedst mulige fremtid.
Det lovede vi ham.
Ved I ikke, hvordan det føles at blive forladt? Det skal han ikke opleve.
Han vil ikke føle sig forladt. Det lover jeg dig.
Jeg kan ikke tage del i det her.
Beklager.
Til tider vil du føle dig ensom eller bange og spørge, -
hvorfor vi gjorde det her. Om der var noget galt.
Men du er perfekt, min egen.
Du skal vide, at vi i vores tid tænkte uendeligt meget på dig.
Hvordan din stemme og din latter ville lyde.
Hvordan du ville smile.
Vi elsker dig meget højt, Nathan, -
og vi skylder dig den bedst mulige fremtid.
Og den omfatter ikke os.
Husk os.
Vent.
- Det her er også dit hjem. - Hvor meget kan du huske?
Mærkeligt nok stort set det hele.
Så ved du også, hvor meget jeg higer efter at indlede et nyt liv.
Vi ved ikke, hvornår Sinister byttede rundt på os. Hvem af os var Phoenix?
Hvem blev gift med Scott? Vi har kun fremtiden tilbage.
En uvis fremtid bygget på en ukendt fortid.
Mit næste liv skal være mit.
Pas godt på dig selv, Jean.
Kald mig Madelyne Pryor.
- Farvel, Madelyne. - Farvel, Jean.
Endnu en varm dag, Dallas, og det lader ikke til at lette.
Hold jer godt hydreret. Tørken ser ud til at vare ved.
Det er ærgerligt med vejret. Intet overgår sommeren i Texas.
Hvis bare nogen kunne få det til at regne.
Hvem er du?
Navnet er Forge, Storm. Jeg var venner med Charles Xavier.
Jeg vil gerne hjælpe dig med at genfinde det, du har mistet.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service