Detta har hänt...
Kanske ett liv utan X-Men väntar oss?
Ska vi lämna dem?
Har vi inte kämpat för att äntligen få leva våra liv?
- De behöver oss. - Vår son behöver oss mer.
Sen jag läste Gyrichs tankar har jag haft onda aningar.
- Vad fånig jag låter. - Inte alls. Du låter som en mor.
Samhörighet är en ömtålig skatt. Vi offrar så mycket för att bevara den.
Bara för att sen se den krossas på ett ögonblick-
som förändrar ens liv för alltid.
- Jean? - Ta mig till X-Men.
Fire Made Flesh
Hon har svårt att tänka, att se minnesbilder.
Som om medvetandet blev till igår.
Jag ser ett tillhåll av förvirring och smärta. Ett slags labb.
Sen, en flykt. Desperat. Ensam.
Till slut en riktning... och hopp.
Ett hem?
Hur är det, älskling?
Jag mår bra, Scott.
Men vem hon är och var hon kom ifrån förblir ett mysterium.
Det här blir inte alls förvirrande. Vilka röstar för att kalla henne "Jean Doe"?
Vi tvingas ständigt att ompröva vår natur.
Vänner, blott ord kan ej förklara, men den Jean som ligger här-
verkar vara den riktiga Jean Grey.
Vad menar du med "den riktiga"?
Jag isolerade hemoglobinegenskaper i bådas genetiska markörer-
och kol-14-daterade dem på cellnivå.
Och på engelska?
Jean Doe är äldre. Hennes ålder stämmer.
Till skillnad från din.
Vår Jean är alltså en klon.
- Omöjligt! - Jag kan försäkra att det stämmer.
Jag har ju minnen. Hennes är fragmentariska.
Dina prover kan ha mixtrats med av en illvillig person.
Eller hur, Scott?
Scott?
Beast, dubbelkolla proverna.
Nog med prover! Jag är Jean Grey, som var bland de första i X-Men.
Hur ofta har jag inte kämpat vid er sida och riskerat livet?
Ni vet vem jag är.
Vi måste bara vara säkra.
Storm hade trott mig.
Det är ingen fara.
Snälla, inte nu.
- Jag kan ta honom, Jean. - Han mår bra.
Jag är hans mamma, vad proverna än säger.
Jag vet. Ingen påstår nåt annat.
Men nu när professorn och Storm är borta, och med Magneto här, har alla det tufft.
Du måste tro på mig. På det liv vi skulle bygga ihop.
Det liv du och jag har satt till världen.
Det är klart jag tror på det. På oss.
Du har aldrig kunnat ljuga för mig, men du har alltid trott på mig.
Jag vet inte vad jag ska tro nu.
Gå bara.
Vi borde ha gett oss av. Det är inte för sent.
Jean. Jean Grey.
- Är det du? - Hallå? Vem där?
Svar.
Tidsbandet ser grymt ut. Är det klart snart? Framtiden kallar.
När jag löst Jean-överskottet kan jag göra modifikationerna för din tidsresa.
Bishop, i din framtid hade Magneto aldrig tagit över X-Men, sa du.
Det här då?
Tiden är ingen historiebok. Den skrivs ständigt.
Backar några sidor, skrivs om, hoppar fram...
Himmel och pannkaka! Scott, hämta Nathan.
- Vad är det, Hank? - Vetenskapsmän har signum.
Jag vet vem som klonade Jean. En man så ondskefull-
att han bara kan beskrivas som "sinister".
Jag förstår inte. Vem är du?
De flesta kallar mig Mister Sinister.
Men du kan kalla mig pappa.
Du! Försvinn!
Så rörande att se en mor med sitt barn.
Du och din son är ämnade för så mycket mer. Jag ska visa.
Aldrig. Du har bara orsakat oss smärta.
Du kidnappade och experimenterade på oss bara för att skapa...
Du vill åt vår son. Nathan!
Ja. Det var därför jag skapade dig, odlade dig.
Då är det sant att jag inte är Jean Grey?
Kom till mig. Bara jag kan lotsa dig och din son till ert kungliga öde.
Du rör inte min son!
Alla dina celler tillhör mig.
Dina tankar, din kropp. Du har inget val.
Det är dags att vakna, min drottning.
Att kämpa emot tjänar ingenting till.
Jag har fullkomlig kontroll över dina tankar.
Mamma är upptagen.
Berätta om dina mörka begär.
Jag ska visa dem mitt inferno!
VARNING:
DÖRRARNA ÖPPNAS
Gambit borde nog hållit igen lite. Men korten kan inte tyglas.
En returmatch, då? Vi kollar vem som bokat in sig.
Magneto och Rogue står visst på tur.
Och hela dagen imorgon.
Värst vad Rogue tränar med nya chefen.
Så står det inte. De har patrull.
Gambit ska nog leta upp Rogue nu.
Ta't lugnt med honom. Du gjorde honom allt bra nervig.
In i duschen. Jag tittar till rödtotten.
Den ena i alla fall.
Och kvar står Morph.
Han är som besatt av mig.
Förintar mig.
Mutanter...
Ser du det där?
Hallå? Är det du, Gambit?
Logan? Blev det för många rödtottar?
Jag kan hjälpa dig om du inte kommer åt.
Vilken lustigkurre du är.
Som om jag inte visste.
Som om inte alla visste.
Mon dieu, det är inte sant.
Stick tillbaka till träsket och din tjuvaktiga ohyra.
Jag har hittat en riktig karl.
En hjälte.
Lögnare!
Nej... Inte du.
Inte igen!
Jean? Nathan?
- Nej! - Det här bådar illa.
Det blir en anmärkning, min gosse. Du fick barn med fel fru.
Du klarade inte ledarrollen. Det blir underkänt. Fy på sig!
Du övergav mig, Bishop. Var är ditt hem?
Vilken tid hör du hemma i, bror?
Nej! Du är inte på riktigt!
- Du är misslyckad! - Se inte på mig sådär.
Det här är inte min son. Mutantfreak.
Vad var det där?
Kära nån.
En av oss är på fel våning.
Det är som värsta skräckisen. Herrgården är hemsökt.
Det slapp jag helst se.
Neråt. Genast!
- Vad tusan är det som händer? - Förstår du inte? Vi är i helvetet.
Sinister har visst en förkärlek för Dantes Inferno-
men kan han påverka vår verklighetsuppfattning så pass?
Nej, det här är J... Klonen!
Se upp, Roberto!
"Akta dig för Jabberwock." Lewis Carroll är inte min grej.
Hjälp, tack!
Usch. Du luktar bränt hår.
Ladda mig, Cyclops!
Dags för exorcism, töntar!
- Ingen orsak. - Ingen orsak.
Brinn, mutanter!
Nu räcker det!
Jean?
Jean.
Patetiskt. Vad ser han i dig?
Sinister styr dig. Du behöver inte göra så här.
Vem då? Jag? Vem är jag?
Säg mitt namn, Scott.
Inte? Tillåt mig.
Jag är något bortom Jean Grey. Bortom X-Men.
Jag är förakt och raseri som stöpts i eld och svavel.
Jag är Goblin Queen.
Nu vet ni vad som väntar om ni följer efter. Mitt råd är: gör inte det.
Nej!
Vem har anlitat en buffelhjord att renovera?
Remy!
- Förlåt, jag borde varit här. - Ingen fara, chère. Gambit mår fint.
Lägesrapport, Cyclops.
Sinister skapade klonen för att komma åt vår son.
Mister Sinister?
Han är historiens ondaste man. En vetenskapsman på 1800-talet.
Han började stjäla mutant-DNA för att bli starkare och förlänga livet.
Han kan också göra dem viljelösa. Tro mig, jag vet.
Rösterna, de är för många!
Hon verkar ha tappat kontrollen över och överväldigats av sin psykiska kraft.
Hur ska jag leda om jag inte kan skydda min son. Min...
Henne.
Sinister har plågat oss alltför länge. Dåren måste få igen för detta lömska rov.
Jag kan visa var han är.
- Är du säker? - Han ska inte få skada någon.
Rogue, Wolverine, Beast, vårda de skadade, så leder jag en precisionsattack.
Visst. Visa vägen.
Äntligen har jag Scott Summers och Jean Greys avkomma.
Förstår du varför du är en sådan triumf, du din ålande ödets nyck?
Föreningen av dina föräldrars unika gener ger dig ändlös potential.
Outsägliga krafter!
Men först måste du göras osårbar.
Ett nytt släkte av felfria skapelser föds i natt-
tack vare mig och min genialitet.
Sprid ut er.
Jean är också ett offer, och styrs av Sinister.
Lyssna på honom! Jag vet inte vad jag gör.
Självklart följer du efter. Enligt professorn är det allt du kan.
Stå emot Sinister. Använd din tankekraft.
- Jag vill inte slåss mot dig, kamrat. - Jag säger detsamma.
Du ska slåss åt mig.
Ja, min drottning. Jag är kraften!
Ge oss pojken, helvetesklon.
Imponerande magnetism.
Men min telekinesi tjusar inte bara metall.
Se bara på dig. En skurk i hjältekläder.
Du borde bli min leksak.
Förlåt. Jag ville inte...
Ingen fara.
Du ska också blöda, min älskling.
- Jag kan inte stänga ute rösterna. - Kom igen. Att styra dem är som att cykla.
Fokusera på mina tankar. Bara mina. Jag är här med dig.
Så mycket smärta. Jag måste hjälpa till.
Det gör du. Kom ihåg vem du är.
Vad du betyder för oss. För mig.
Logan. Jag minns dig.
Fortsätt. Djupare.
Betyder jag så mycket för dig?
Mer.
Nej, snälla!
Scott! Han är i fara. Jag måste iväg.
Du ska ingenstans. Din kropp är inte frisk nog.
Min kropp kommer inte att vara i vägen.
Nu slutar du!
Du!
Självklart. Du stal mitt ansikte, min man, min familj.
Och nu mina tankar. Nog med övergrepp!
Jag var Phoenix.
Kraften förkroppsligad!
Kraften? Är det allt du minns?
Är hon här?
Hej på dig. Vet du vem jag är, Jean?
Mamma och pappa bad dig laga mig. Jag tänker för mycket, säger de.
Oroa dig inte.
Jag tänker också hela tiden.
Jag minns det här, som första dagen av resten av mitt liv.
Vad hände sen? När upptäckte vi vår kraft?
Akta dig, Annie!
Vår bästa vän dog. Det utlöste våra förmågor.
All denna smärta. Bär vi på så mycket?
Nej! Det är min smärta, inte din!
Snälla, låt mig hjälpa dig.
Vet du vem jag är?
Vilka minnen är dina, och vilka är mina?
- Vet du det? - Jag... tror det.
Vi är det vi minns, och du minns ingenting.
Du är ingenting!
Scott...
Titta, han har dina ögon.
- Måste han inte ha ett namn? - Jag tänkte mig...
Nathan. Det glömmer jag inte. Han är mer än ett minne.
Han symboliserar kärlek i sin renaste form.
Det kan ingen ta ifrån dig.
Jag har aldrig varit lyckligare.
Nu räddar vi Nathan.
Om Xaviers elever visste vilken framtid vi ska ge dem.
Va? Det är inte möjligt.
Bort från vår son!
Dårar. Nu är pojken dödsdömd.
- Dina förmågor kan inte mäta sig mot mina. - Det är över, Sinister.
Jaså minsann?
"Maria nyckelpiga, flyg hem till ditt land.
Ditt barn är i fara, hela huset står i brand."
Nathan...
Ditt monster! Vad har du gjort?
Det är ett teknoorganiskt virus.
Sinister utsatte nog Nathan för det för att göra honom osårbar.
Hitta en lösning. Snälla!
Den här varianten är för avancerad. Det kan ta åratal att hitta ett botemedel.
Viruset förökar sig snabbt. Vi hinner inte.
Du menar att vi, i vår tid, inte gör det.
Kan framtiden ha ett botemedel, Bishop? Tidsbandet är nästan lagat.
Jag känner en smart kille där, som kan bygga allt.
Armbandet räcker bara åt Nathan och mig.
Så vi kan inte följa med.
Nej, det måste finnas ett sätt. Jag vägrar bli som min pappa
Jag vägrar överge min son.
Vi lovade honom de allra bästa famtidsutsikterna.
Det lovade vi.
Vet ni inte hur det känns att bli övergiven?
Han ska aldrig behöva känna sig övergiven.
Det ska han inte.
Det lovar jag.
Jag klarar inte det här.
Förlåt.
Ibland när du är ensam och rädd kommer du att undra varför vi gjorde det.
Var något fel?
Men du är perfekt.
Du ska veta att vi, i vår tid, alltid tänkte på dig.
Vi föreställde oss din röst, ditt skratt, ditt leende.
Vi älskar dig så mycket, Nathan.
Men vi vill ge dig den bästa möjliga framtiden.
Och det är en framtid utan oss.
Kom ihåg.
Vänta.
- Det är ditt hem också. - Hur mycket minns du?
Det mesta, konstigt nog.
Då vet du hur gärna jag har velat börja på ett nytt liv.
Det är orättvist. När Sinister bytte ut oss?
Vem var Phoenix? Vem gifte sig med Scott?
Allt vi har är framtiden.
En okänd framtid som bygger på ett okänt förflutet.
Mitt nästa liv blir mitt eget.
Sköt om dig, Jean.
Kalla mig Madelyne Pryor.
- Farväl, Madelyne. - Farväl, Jean.
Det är fortsatt varmt i Dallas.
Drick mycket, årets torka blir långvarig.
Synd på vädret.
Somrarna i Texas är hårda.
Tänk om nån kunde... få det att regna.
Tala klarspråk. Vem är du?
Forge var namnet, Storm. En gammal vän till Charles Xavier.
Jag vill hjälpa dig få tillbaka det du mist.
Översättning: Dennis Johansson