Az X-Men előző részeiből...
Mr. Gonosz!
A fiunkat akarod, Nathant!
Ez egy techno-organikus vírustörzs.
És a vírus már így is túl gyorsan terjed.
A te idődben lehet gyógymód, Püspök.
De ezzel a pánttal csak Nathant és magamat tudom elvinni.
Vagyis, mi nem mehetünk veled.
A következő életem az enyém lesz.
Vigyázz magadra, Jean!
Szólíts Madelyne Pryornak!
Charles Xavier rám bízta az álma megvalósítását.
És ahhoz nem kell, hogy szeressék vagy befogadják maguk közé a fajtámat.
Csupán azt kérem, fogadják el, hogy osztozunk a világon,
és hogy az én fajtámnak is legyen joga élni benne.
Megkezdjük a tárgyalásokat a mutánsország, Genosha felvételéről
az ENSZ tagjai közé.
Példát vehetnénk a professzorról, és adhatnánk Eriknek
egy második esélyt.
Szerinted még akkor is bíznának benned, ha tudnák?
KÜKLOPSZ
ROZSOMÁK
MISZTIK
VADÓC
SZÖRNYETEG
MÁGUS
NAPSUGÁR
Vajon atomkísérletek idézték elő?
Vagy maga az anyatermészet döntött úgy,
hogy elérkezett az idő megváltoztatni az emberi fajt?
Egyesek szerint szörnyek,
mások szerint torzszülöttek,
de szerte a világon mutánsként ismerik őket.
JEGYEZD MEG!
Mi inkább úgy gondoljuk, hogy a világ félreért minket.
Szerencsére egy olyan jó hírű újságíró segít hidakat építeni, mint kegyed.
Nos, számomra is megtisztelő,
hogy egy olyan hírneves tudóssal beszélgethetek, mint ön, dr. McCoy.
Én is el tudok pirulni, kedves.
Itt, Westchester megyében
található egy szerény kis angol birtok,
az X-Men otthona.
Egy iskola mutánsoknak,
amit a néhai Charles Xavier alapított.
Nem a szokásos uncsi óráink vannak.
Itt gyakorlati tudást szerzünk,
csak halálos gépek és vámpírdinók ellen harcolva.
Az X-ek közül sokak számára
Xavier iskolája az egyetlen otthon, amit valaha ismertek.
Őket magukra hagyta a rendszer.
Elfelejtette őket.
De keresik a helyüket.
És mától végre a világ részének érezhetik magukat,
mivel az ENSZ hivatalosan is felvette a tagjai közé Genoshát.
Mikor érünk már oda?
Mágus, ne felejtsd el,
hogy ha az új Fekete Madár meghibásodna,
te lennél az egyetlen,
aki számára problémát jelentene a gravitáció!
Elég a kakaskodásból!
Nézzetek csak oda!
Kipofozták a helyet, amióta Mágus utoljára erre járt.
SZÉP AZ ÉLE KÖRÖM-, PIKKELY ÉS SZARVSZÉPSÉGÁPOLÁS
Menjünk el a kedvenc árusomhoz egy kis...
Az ott az X-Men?
MAGNETÓNAK IGAZA VAN
ISTEN HOZTA AZ X-MENT!
Barátaim!
Nocsak, nézzenek oda, kisanyám!
Mindenki örült az iskolában, amikor hallottuk, hogy Madelyne Pryor
bekerült a genoshai vezérkarba.
Az Átmeneti Tanács egy X-et akart.
Még jó, hogy van egy extra Jeanetek.
Ugyan, madame!
A kettő mindig jobb, mint az egy.
És sokkal jobb, mint a három.
Általában.
Nézd el Mágus éretlenségét!
Jönni akart, miután Vadóc beleegyezett, hogy elkísér.
Beismerem, a mágnesesség urát meglepte,
hogy kapott egy meghívót az ENSZ pecsétjével.
Igen. Állítólag ez lesz „a jövő”.
Magneto, az Átmeneti Tanács szeretne beszélni veled
még a ma esti gála előtt.
És csak veled, ha lehet.
És mi mi az ördögöt csináljunk?
Azta!
Ezt nevezem én váratlan meglepetésnek!
Kurt Wagner, hát veled meg mi újság, szőrgolyó?
Körbevezetlek titeket, amíg a Tanács beszél Magnetóval.
Kurt is a Tanács tagja,
Genosha különböző vallási közösségeinek segít.
Annyi itt a látnivaló!
Tele van csodákkal a város.
Remélem, a hitbuzgó, gyilkos szerzeteseket nem hoztad magaddal!
A nyelved ugyanolyan csípős, Mágus,
mint amilyen mindig is volt.
Sok minden történt velem, amióta találkoztunk az Alpokban.
Gyertek!
Mindaz, amit láttok, nem jöhetett volna létre
az X-Men munkája nélkül.
Istenem!
Pont olyan, amilyennek elmesélte.
Ki? A professzor?
Igen. Persze.
Mindig is azt mondta, hogy lesz egy hely, ami egyedül a miénk.
Ez nem csak egy hely.
Az otthonunk.
De elég borsosak az árak.
Nem lehet minden tökéletes egy ilyen fiatal országban.
Ne is törődj vele!
Nem bírná ki, hogy ne legyen ünneprontó.
Vagy csak Mágus feltesz kérdéseket, amiket más nem akar.
Például, hogy miért ajnározza hirtelen mindenki Magnetót.
Mondták már, Mágus, hogy rémes a pókerarcod?
Inkább magaddal törődj, szőrgolyó!
Nem kértem egy pap véleményét.
A vak is látja, hogy a lelkeitek érintkeznek, valahányszor egymásra néztek.
Ő másmilyen érintkezésre vágyik.
Ti, amerikaiak olyan drámaiak vagytok.
Az élet csupa hegedűszó und közeli plán.
A szappanoperák hibája.
Csak vedd el a szépséget, és kész!
Az ilyen söpredék nem szokta happy enddel végezni.
Nem érünk rá a szerelemre.
Lefoglal minket a bűn.
De nincs is szerelem bűn nélkül.
Hisz a szerelem legjobb mértéke, hogy mit bocsátunk meg.
Itt van velem Scott Summers,
vagyis más néven Küklopsz.
Scott, meglepte ez a merész lépés, ami a világpolitikában történt?
Ha az X-Men tagjaként megtanultam valamit, Ms. Tilby,
az az, hogy számítsak a váratlanra.
Ezt vezérként is észben tartott...
A napszemüvege tükrözi a fényt,
le tudná venni?
Nem lehet. Sajnálom.
Szóval, a csapat vezéreként...
Inkább beszélgessünk magáról és Csodalányról!
Úgy hallottam, maguk a csapat álompárja.
A szerelmük galaxisokon át is kitart.
Muszáj megkérdeznem: mikor tudta, hogy ő az igazi?
Te is kihagyod a kérdéseket?
Nehéz interjút adni,
ha nem tudja az ember, hogy mely emlékek az övéi,
és melyek a klónjáéi.
Újra meg kell ismernem a képességeimet is,
ami furcsa.
Mintha minden szögből látnék egy arcot,
kivéve abból, amire emlékszem.
Az én ábrázatom száz éve nem változott semmit,
ezt te is tudod.
Annyi mindenre emlékszem...
Közös emlékekre Scott-tal.
Még mindig nem beszéltek egymással?
Gyászolja a fiát.
Habár az, ahogy kerül, emlékeztet valamire.
Nevadában voltunk,
az után, hogy megszállt egy kozmikus entitás.
A Főnix.
Igaz. Ott voltál.
Megkértem Scottot, hogy menjünk el piknikezni.
Idegesnek tűnt, amikor elhívtam őt.
Mint aki nem bízott bennem.
Félt.
Attól, hogy a Főnix megváltoztatott.
Meg akartam nyugtatni.
Meg akartam mutatni, hogy semmi sem változott.
Még mindig az a lány volt, aki kiütötte a kezemből a könyveimet
amikor nekimentem az első nap az iskolában.
De már éreztem, hogy az univerzum beszél hozzám.
Mint ahogy Scott régen, a pszichikus kapcsolatunkon keresztül.
Rám ripakodott,
aztán levette a rubinszemüvegem, ami visszatartja a képességemet.
Kellett valami, ami ideköt,
mert minden sejtem arra vágyott, hogy útnak induljak,
és bejárjam a kozmoszt.
De nem történt semmi.
A Főnix erejével visszatartotta az optisugaraimat,
és láttuk egymás szemét.
Az tartott itt.
Megnyugtatott.
A szeme miatt maradtam itt.
De most...
Tudom, milyen belefúlni az emlékekbe.
Emeld fel a fejed, és ússz tovább!
Ne állj meg, különben a múlt le fog rántani a mélybe.
Mindig elfelejtem, hány napkeltét láttál már.
De belőled csak egyet láttam, Vörös.
Csakis egyet.
Logan,
- én... - Te Jean Grey vagy.
Ő Scott Summers.
Ezek a szabályok.
Csak megfeledkeztél róluk egy pillanatra.
Ez minden.
Menj, beszélj a túlméretezett cserkésszel!
Beszéljünk a legújabb kalandjukról, a szülőségről!
Jean...
Jeannek és nekem nincs gyerekünk.
Nincsen?
Nincs.
Furcsa.
Láttam a születési anyakönyvi kivonatát Nathan Charles Summersnek,
akinek a szülei Scott és Jean Grey Summers, és a múlt hónapban
született a Westchesteri Kórházban.
Beszéltem dr. Bryansszel is,
aki szerint maga azt mondta Vadócnak...
Az a barom nem akarta...
Korcsnak nevezte a fiamat.
Scott, azért jöttem, hogy lehetőséget adjak az X-Mennek,
hogy megmutassák, a mutánsok olyanok, mint mi:
normálisak.
De hazudott.
Miért?
Mert maga normális.
Hogy mondja?
Azt mondtam: „mert normális”.
Mind hálátlanok.
Mi harcolunk, kockáztatjuk az életünket magukért.
Gonosz mutánsokkal, robotokkal, őrült űrlényekkel.
Lemondtam róla.
Lemondtam a fiamról, mert képtelenek megköszönni.
Mert tűrnöm kell a kérdéseit, hogy bebizonyítsam, hogy ember vagyok.
Hazudok, mert az igazság az, hogy nem hasonlítunk magukra.
Hála az égnek, mert ez az egyetlen oka, hogy még életben vannak.
Az elmúlt időszakban történt események
még sosem látott helyzetbe hoztak bennünket.
Végre azokat is meghallgatják, akikről eddig tudomást sem vettek.
Át kell gondolnunk, hogy szólaljunk fel
egységes közösségként.
És mi köze ennek hozzám és az X-Menhez?
Kell egy szépfiú, akiben bíznak, és akit tisztelnek.
Egy született király.
Vigyázzon, Ms. Frost!
Ne tömje a fejét ilyen gondolatokkal!
Ki volt olyan nagylelkű, hogy egy embert is meghívott a Tanácsba?
Nem volt más, aki a szemantika miatt aggódna?
Moira a mutánsok elkötelezett szövetségese.
És megegyeztünk a kancellár titulusban.
Szóval a válogatott törtetőkből álló csapatotok szeretné,
ha én uralnám Genoshát?
Fergeteges!
Sajnos sokan vannak, akik úgy vélekednek,
hogy egyikünk sem lenne ma itt,
ha nem vagy te és a kis reklámfogásod.
Nincs más, aki jobban bírná gyomorral
az emberekkel való diplomácia hangos szóváltásait?
Charles már nincs velünk, Magneto.
És bár nem örülök neki,
de ha Charles rád bízta az X-Ment, ezt is rád bízná.
Egy németországi kocsmában mesélt nekem először az álmáról.
Kinevettem.
Nem tudtam, hogy szentimentális-e, vagy csak meg akar halni.
Mindkettő korai halálhoz vezetett volna.
Rám mosolygott azzal a bosszantó, titokzatos mosolyával.
„Magneto, a valamirevaló álmokért megéri meghalni.”
Azt hittük, nem fogjuk megérni,
hogy az emberiség elfogadja a népünket.
Hogy sosem látjuk az álmunk
valóra válását,
ahogy Mózes sem Kánaánt.
Nézd, Magnus, lehet,
hogy nem Jean vagyok,
de tudom, mit mondana a professzor, ha itt lenne.
„Ideje nagyobbat álmodni.”
Vállalom a feladatot, egy feltétellel.
Olyat kapsz, hogy az Északi-sarkig repülsz!
Azt hiszed, ha megteszel a királynőddé, akkor majd megint összejövünk?
Ez csak egy politikai döntés, Vadóc.
Én, a mutánsok legelszántabb védelmezője,
és te, az X-Men tagja, aki az érintésével átérezheti bárki fájdalmát.
Egy igazi vezér. Aki együttérző.
Szóval egész végig ez volt a terved?
Megkedvelteted magad, aztán átveszed az irányítást?
Ezt Xavier tervezte így.
Ezért bízta rám az X-Ment.
Egy utolsó lehetőségként, hogy betartsam az ígéretet, amit egymásnak tettünk.
De szükségem van segítségre.
Bolondnak nézel engem.
Úgy teszel, mintha ez rólad és a professzorról szólna.
Nem tagadom, amit irántad érzek.
Akárcsak Mágust,
engem is teljessé tesz, hogy szerethetlek, így bár elutasítasz,
a fájdalom nem hiábavaló.
Szerencsések lennénk ha te lennél a vezérünk.
Nem hiszem el, hogy ilyen dühös lettem.
Scott, a harag a mutánsok számára is természetes.
Néha ki kell adnunk magunkból.
De azért vannak dolgok, amiket jobb megtartani.
Mesélj nekem róla!
Mesélj Nathanről!
Mindenhol őt látom.
Minden arcban, minden utcán, és olyan élesen!
Nem látok színeket, de a fejemben
látom a nagy, barna szemét és a borzas, rozsdaszínű haját.
Emlékeztet...
Kettőnkre.
Csak azt ne mondd, hogy meg tudod magyarázni!
Jean!
Megbocsátanál nekünk, Madelyne?
Valami baj van, Ms. Pryor?
Bocsánat! Elkalandoztam egy kicsit.
Az nem kifejezés...
A pszichikus kommunikáció a kettőnk szokása volt, Scott!
Várj, hadd magyarázzam meg! Kérlek!
Mégis micsodát? Tudom, mit láttam.
- Jean, ezt... - Mióta tart ez köztetek?
Talán egy hónapja. Kíváncsi voltam, hogy van, amióta elköltözött,
- de véget... - Menj!
Menj csak Genoshára! Légy a klónommal!
Egek...
Amit az asztrális síkon láttál, az a zavarodottságom, Jean.
A gyász.
Hiszen ő a fiam anyja!
Ez az egyetlen dolog, amiben biztos lehetek.
Szereted őt?
Mindkettőtöket szeretem.
Galaxisok hívtak engem!
De nemet mondtam, miattad.
Gonosz kivágott egy darabot belőlem, és te szereted?
Az nem szeretet volt, hanem az egód!
Új szelek fújnak, és keresed a helyed.
Vezér, apa, férj...
És te? Nem is bízol az emlékeidben!
Te szeretsz engem?
A szerelmem az egyetlen, amire emlékszem
a sok fájdalom és őrület közepette!
Emlékszel rá, vagy érzed?
Válassz, Jean!
Ez most nem rólam szól!
Szeretsz engem, Jean?
Vagy már csak egy kedves emlék vagyok?
Jean! Mi a baj?
Hahó!
Nem számítottam hölgy vendégre.
Mi a baj, chère?
Jobb lesz, ha leülsz.
Azután történt, hogy megszöktem az apámtól.
A gonosz anyám segíteni akart a képességeimmel,
és azt mondta, hogy ismer valakit.
Egy munkatársát.
Kedvesnek tűnt a fickó.
Azt hittem, segíteni akar.
De nem úgy, ahogy gondoltam.
Heteken át beszélt arról, hogy a mutánsok különlegesek.
Hogy egyszer lesznek saját városaink meg kultúránk.
Még tervei is voltak, Remy.
Mutáns festészet, divat, tánc...
Megmutatta nekem, hogy a mutánslét nem csupán a képességeimről szól.
Hogy lehet annál sokkal több is.
És amikor kiderült, hogy az elektromágneses képességei
megvédik az érintésemtől,
más dolgok is történtek köztünk.
De aztán megláttam benne a fájdalmait.
Mint a tomboló víz...
Nem volt elég hely az afférunkban az ő démonjainak is, és az enyéimnek is.
Amikor beléptem az X-Menbe,
Erik azt mondta, nem akarja, hogy elveszítsek még egy családot.
Úgy tett, mintha meg sem történt volna.
És én is.
Elfogadod az ajánlatát?
Ha megbizonyosodtunk valamiről Genoshán,
az az, hogy nem kell félnünk a változástól.
És ha nagyobb szerepet játszhatok abban, hogy jobbá tegyük a világot,
nos, pont ez volt az oka, hogy beléptem az X-Menbe.
Sosem akartad elismerni a kapcsolatunkat.
És ezt elfogadtam.
Játszottam a mocsári patkányt.
Én pedig a te chère-ed voltam.
És közben az a sok elvárás!
Valahányszor rád nézek, látom mindazt, amit sosem tehetek meg.
Például azt, hogy elmondd az igazat?
Nem érinthetlek meg, Remy!
Lehet, hogy a szíved értem ver,
de sosem fogom érezni.
Fénnyel töltesz meg mindent, amihez hozzáérsz.
Kivéve engem.
De van, ami fontosabb ennél, chère.
Ennél nincsen.
Fogadok, hogy az a bolond összetöri a szíved.
Mindig tisztában vagy az esélyekkel,
nem igaz?
Ebben a játékban igen.
Addig is maradjunk barátok, mon amie!
Csak barátok.
Egy italt a vonzó barátomnak?
Nincs elég ital, ami változtatna azon, hogy mások vonzóbbak, chère.
Üljön össze a Tanács! Beszélnünk kell.
Talán valami gond van, dr. Cooper?
Csak nem a ruhája?
A volt ügyészemnek
bizonyára nem tetszik, hogy kit választottatok kancellárnak.
De az ENSZ nemcsak védeni fogja
az önkormányzáshoz való jogunkat, hanem becsülni is,
mint a többi tagja esetében, igaz?
A többi ország nem hagyja, hogy egy volt terrorista legyen a vezérük.
De hagyják, hogy a vezérük terrorista legyen.
Ha ez megnyugtatja önt,
Magneto csak úgy volt hajlandó igent mondani,
ha egy X-Mannel együtt kormányozhat.
Vadóccal.
Ő mit mondott?
Kapcsoljátok ki a zenét!
- Jean! Mi a baj? - Madelyne...
Köszönöm a táncot, édes,
de Remy jól mondta.
Van, ami fontosabb az érintésnél.
Kapcsoljátok ki a zenét!
Mindenki kifelé!
Kapcsoljátok ki!
Kábel?
Vigyél ki mindenkit!
- Gyerünk! Ide tart! - Kicsoda?
- Mi folyik itt? - Hozzáférési hiba. Áthelyezés, egy fő.
Ne!
Már megint...
A szemed!
Sikerült.
Túlélted!
Úgy sajnálom, anya.
Mit sajnálsz?
Mi a kénköves pokol?
Vadóc, menjetek a kertbe! Gyorsan!
Mutánst megölni.
Vadóc!
Remy!
Még él.
Akárcsak te.
Mágus, hány sebesült van?
Túl sok.
Rengeteg.
Valami ádáz, Godzilla méretű robotőr.
Ha megtámadod, fűbe harapsz.
Meg sem lehet karcolni.
Próbálunk mindenkit evakuálni,
de a Kitaszítottak az öbölben rekedtek.
Pont a hasa alatt.
Nem tudunk eljutni hozzájuk.
Ígéretet tettem nekik.
Gyorsan! Már nincs messze a kert!
Mutánsok azonosítva.
Elterelem a figyelmét a kert felől.
Vadóc törj utat Mágusnak a Kitaszítottakhoz!
Mentsétek meg, akit tudtok!
Ne maradjon bennünk kétség, hogy mindent megtettünk-e, amit tudtunk!
Sosem szerettem a rulettet.
Akkor dobjuk fel kicsit a szabályokat!
Bosszút állunk értük.
Ne aggódj!
Pióca tudja, hogy Amazon megtalál minket.
Ha nem ő, majd Magneto.
Megígérte, hogy Pióca nem fog többé félni.
Az X-ek nem a Kitaszítottak barátai.
Mutánsok azonosítva.
Kövessetek, kérlek!
Omega szintű veszély azonosítva.
Ne!
Túl veszélyes, chère!
Ne merészeld, Erik!
Hallottad?
Minket próbál megvédeni, Vadóc!
Ne félj!
Omega szintű veszély kiiktatva.
Mágus tartja a tétet, és emeli.
Mert a lapjárás mindig nekem kedvez.
Mutáns behatoló semlegesítve.
A nevem Mágus, mon ami.
Jegyezd meg!
Hányan?
A fenébe is, hányan?
Azok számára, akik csak most kapcsolódtak be,
a világpolitikai nézeteiktől függetlenül...
Jó ég!
...a most következő felvételek
felkavarók lehetnek.
Édes...
Nem érezlek...
KÜKLOPSZ - NAGY EREJŰ SUGARAKAT LŐ A SZEMÉBŐL
JEAN GREY - TELEPATIKUS ÉS TELEKINETIKUS KÉPESSÉGEKKEL RENDELKEZIK
MÁGUS - KINETIKUS ENERGIÁVAL TÖLT MEG TÁRGYAKAT
CIKLON - KÉPES IRÁNYÍTANI A TERMÉSZET ERŐIT
SZÖRNYETEG - EMBERFELETTI ERŐ, INTELLIGENCIA ÉS GYORSASÁG
NAPSUGÁR - KÉPES ROBBANÓ ENERGIAPLAZMIDOKAT LÉTREHOZNI
A MARVEL KÉPREGÉNYEI NYOMÁN
A MARVEL STUDIOS BEMUTATJA
A feliratot fordította: Imri László