Tidligere...
Mister Sinister!
Du vil ha sønnen vår. Nathan!
Det er en tekno-organisk virusstamme,
og viruset sprer seg alt raskt.
Men hva om det fins en kur i din, Bishop?
Båndet har bare nok kraft til Nathan og meg.
Altså kan vi ikke bli med.
Det neste livet mitt blir mitt.
Ha det bra, Jean.
Kall meg Madelyne Pryor.
Charles Xavier la drømmen sin i mine hender,
og den ber dere ikke like eller godta min art som deres egen,
men bare godta at vi deler denne verdenen,
og at min art har rett til å leve i den.
Vi skal begynne samtaler om å ta opp mutantnasjonen Genosha
i FN.
Kanskje vi bør gjøre som professoren ville ønsket,
og gi Erik en ny sjanse.
Tror du teamet ditt ville stole på deg om de visste det?
Kom det av atomprøver?
Eller er det naturen selv
som bestemmer at tida er inne for å endre menneskeslekten?
Noen sier de er misfostre,
noen kaller dem monstre,
men verden over er de kjent som mutanter.
Vi ser det som en verden som misforstår oss. Heldigvis
hjelper en journalist så respektert som deg, med å bygge broer.
Jeg er like smigret
over å sitte her med en kjent vitenskapsmann som deg, dr. McCoy.
Blå vesener rødmer også, vennen.
Her i Westchester County
ligger et lite engelsk gods,
X-Mens hjem.
En skole for mutanter,
grunnlagt av avdøde professor Charles Xavier.
Ikke som vanlige kjedelige timer.
Mer praktisk læring, skjønner?
Men med dødsmaskiner og vampyrdinosaurer.
For mange X-Men
er Xaviers skole det eneste hjemmet de har hatt.
Folk som har falt utenfor.
Glemt.
Desperate etter å høre til.
Men den følelsen av tilhørighet går verden over i dag
idet FN endelig tar opp mutantnasjonen Genosha.
Dette tar evigheter.
Gambit, husk
at hvis den nye Blackbird svikter,
er du den eneste om bord
som får problemer med tyngdekraften.
Hold munn, urokråker.
Se framover.
De har renovert siden Gambits forrige besøk.
SKARP SKJØNNHET Endelig... For negler, skjell og horn
Stikk innom favorittboden min for en...
Er det X-Men?
MAGNETO HAR RETT!
VELKOMMEN X-MEN!
Venner!
Se på deg selv, jenta mi!
Mange smil i herskapshuset da vi hørte at Madelyne Pryor
ble toppleder i Genosha.
Interimrådet ønsket en X-man.
Heldigvis hadde dere en Jean til overs.
Hysj, madame.
To er alltid bedre enn én.
Og mye bedre enn tre.
Som oftest.
Tilgi Gambits passive ungdom.
Han ønsket å komme etter at Rogue ble med på gallaen.
Magnetismens mester ble overrasket
over å motta en invitasjon med FNs segl.
Ja, det kalles visst "framtida".
Magneto, interimrådet vil snakke med deg
før kveldens galla.
Privat, om mulig.
Så hvor står vi nå?
Jøss!
Milde himmel.
Kurt Wagner, står til, pelsball?
Vi skal leke turister mens rådet snakker med Magneto.
Kurt ble med i rådet
for å arbeide med Genoshas ulike trossamfunn.
Ting å se!
Slike undere her i byen.
Så lenge han etterlot de trofaste mordermunkene i klosteret.
Du snakker fritt, Gambit,
og er som før.
Vi har mye å diskutere etter vårt gotiske eventyr i Alpene.
Kom.
Alt rundt oss ville ha vært umulig
uten arbeidet til X-Men.
Du verden!
Det er akkurat som han sa.
Hvem? Professoren?
Ja visst.
Han sa alltid at vi ville få vårt eget sted.
Mer enn et sted.
Et hjem.
Pappa krever høy husleie.
Å skape en nasjon over natta medfører problemer.
Ignorer ham.
Svartsyn ødelegger alltid.
Eller kanskje Gambit vil stille spørsmål ingen andre vil.
Hvorfor er Magneto plutselig sjefsmutant?
Til å hete Gambit har du dårlig pokerfjes.
Pass dine egne saker, pelsball.
Jeg tilkalte ingen prest.
Man trenger ikke være prest for å se den gode kjemien mellom deg og Rogue.
Hun er ikke interessert i kjemi.
Dere amerikanere er så teatralske.
Livet er fioliner und nærbilder.
Såpeoperaer har skylden.
Gift deg med skjønnheten og bli ferdig.
Kjeltringer som meg får ikke noe vanlig liv.
For opptatt til å elske.
For opptatt med å synde.
Ingen kjærlighet uten synd.
For kjærligheten måles best i det vi tilgir.
Jeg er her med Scott Summers,
kjent som Cyclops.
Scott, er du overrasket over dette modige trekket i verdenspolitikken?
Hvis å være X-man lærer deg noe, Ms. Tilby,
er det å forvente det uventede.
Jeg har alltid tenkt på det som feltleder...
Solbrillene gjør lyset rart.
Kan du ta dem av?
Nei. Beklager.
Da jeg var teamleder...
La oss snakke om deg og Marvel Girl.
Dere er visst X-Mens maktpar.
En kjærlighet som strekker seg over galakser.
Når visste du at hun var den rette?
Du hopper over spørsmålene også?
Vanskelig å intervjue noen
som ikke vet hvilke deler av minnene som er hennes,
og hvilke som tilhører klonen hennes.
Selv å venne meg til mine synske evner igjen føles
rart.
Som ansiktet til en gammel venn sett fra alle vinkler
unntatt den du husker.
Dette ødelagte fjeset har ikke endret seg på hundre år,
og det vet du.
Jeg husker så mye.
Så mye med Scott.
Er dere to turtelduer ennå ikke på talefot?
Han sørger over sønnen sin.
Men måten han unngår meg på, minner om ei tid.
Vi var i Nevada.
Jeg hadde fått kraften til et kosmisk vesen.
Phoenix.
Nettopp. Du var der.
Jeg ba Scott på piknik ved solnedgang.
Hun virket nervøs da jeg ba henne med ut.
Som om hun ikke stolte på meg.
Han var redd.
Redd Phoenix hadde forandret meg.
Jeg ville berolige ham.
Jeg ville vise henne at alt var som før.
Hun var ennå brushodet som slo bøkene mine ut av hånda mi
da jeg traff henne første skoledag.
Men jeg følte alt universet snakke til meg.
Akkurat som Scott gjennom vårt synske forhold.
Hun kjefter på meg
og tar av meg rubinbrillene, som holder kreftene mine tilbake.
Jeg måtte forankre meg selv
fordi alt i meg lengtet etter
å reise rundt i kosmos akkurat da.
Og ingenting skjedde.
Jean brukte Phoenix' kraft til å blokkere mine optiske skudd,
og vi så hverandres øyne.
De bandt meg.
Gjorde meg fokusert.
Øynene hans fikk meg til å bli.
Nå...
Jeg vet alt om å drukne i minner.
Best å se opp og gå videre.
Holde seg i bevegelse, ellers ødelegger fortida deg.
Jeg glemmer hvor mange soloppganger du har sett.
Jeg har bare sett én av deg, Red.
Bare én.
Logan,
- jeg er... - Du er Jean Grey.
Han er Scott Summers.
Slik er reglene.
Du glemte dem et øyeblikk.
Nok sagt.
Snakk med den forvokste speideren.
Nå, det nyeste eventyret, foreldreskap.
Jean...
Jean og jeg har ikke barn.
Ikke?
Nei.
Rart.
Jeg så sykehusjournaler til Nathan Charles Summers,
født forrige måned med Scott og Jean Grey Summers som foreldre.
Født på Westchester Memorial?
Jeg snakket med dr. Bryans der.
Han sa at du sa til Rogue...
Den tosken ville ikke ta imot...
Han kalte sønnen min misfoster.
Scott, jeg kom hit i dag for å gi X-Men en sjanse
til å vise verden at mutanter er som oss, mennesker.
Normale.
Og du lyver.
Hvorfor?
Fordi du er normal.
Unnskyld?
Fordi du er normal, sa jeg.
Du er utakknemlig.
Vi kjemper, risikerer livet for dere.
Onde mutanter, roboter, gale romvesener.
Jeg ga avkall på ham.
Fordi dere ikke kan takke.
Fordi jeg må tåle spørsmålene dine og bevise at jeg er en person.
Jeg lyver fordi vi ikke er som dere.
Gudskjelov, for bare derfor lever dere ennå.
Nylige hendelser har ordnet seg
på en enestående måte for arten vår.
Selv de mest oversette av oss har fått en stemme.
Vi må tenke på hvordan vi skal snakke høyt
som ett forent samfunn.
Hvordan angår dette meg og X-Men?
Vi trenger en kjekkas som inngir tillit og respekt.
En idealkonge.
Forsiktig, Ms. Frost.
Ikke fyll denne mannens hode med slike ideer.
Hvem sin veldedige idé var det å slippe et menneske inn i rådet?
Kunne ingen andre gråte over semantikk?
Moira er alliert med mutantene.
Og vi ble enige om tittelen kansler.
Vil dere brokete samling av sosiale strebere
at jeg skal styre Genosha?
Styrtmorsomt.
Man kan hevde, og mange gjør dessverre det,
at ingen av oss ville vært her i dag
uten deg og PR-stuntet din.
Er det ingen andre som bedre tåler
menneskers diplomati?
Jo, men Charles er borte, Magneto.
Jeg liker det ikke,
men om Charles ga deg X-Men, ville han ha gitt deg dette.
Vi var på en bar i Tyskland da han nevnte drømmen sin.
Jeg lo.
Var han sentimental eller suicidal?
Begge forårsaker en tidlig død.
Han smilte på sin irriterende, hemmelighetsfulle måte.
"Magneto, enhver drøm verdt å ha, er en drøm verdt å dø for."
Vi trodde vi skulle dø
før menneskeheten aksepterte folket vårt.
Som Moses og det lovede land
ville vi videreføre drømmen,
men aldri se den oppfylt.
Magnus,
jeg er ikke Jean Grey,
men jeg vet hva professoren ville si om han var her.
"På tide med større drømmer."
Dere får meg på én betingelse.
Jeg burde banke deg herfra til Nordpolen.
Tror du at du får meg tilbake ved å gjøre meg til dronning?
Det er en politisk beregning, Rogue.
Jeg, mutantenes voldsomste forsvarer,
og du, en X-Man hvis berøring lar henne føle alles smerte.
En sann leder, en som er empatisk.
Var det planen din hele tida?
Få alle til å like deg og så overta?
Dette var Xaviers plan.
Derfor fikk jeg X-Men.
En siste sjanse til å holde løftet vi ga hverandre for lenge siden.
Men hjelp meg.
Du tror jeg er dum.
Oppfører deg som om dette handler om deg og professoren.
Ja, jeg føler lidenskap for deg.
Som med Gambit
gjør kjærlighet til deg knuste menn hele, så selv om du avviser oss,
lider ikke hjertet vårt forgjeves.
Vi er heldige om du vil lede.
Tenk at jeg mistet beherskelsen.
Scott, sinne er normalt, selv for mutanter.
Noen ganger må man gi slipp.
Noen ting er verdt å holde fast ved.
Beskriv ham for meg.
Beskriv Nathan.
Jeg ser ham overalt.
I alle ansikter og gater, så tydelig.
Jeg ser ikke farger, men her...
...ser jeg store brune øyne og rustfarget hår.
Det minner meg om...
Om oss.
Ikke si at du kan forklare.
Jean!
Unnskyld oss, Madelyne.
Noe galt, miss Pryor?
Unnskyld, jeg falt i tanker.
Ja visst.
Synsk kommunikasjon var vår greie, Scott.
Slutt og la meg forklare.
Hva da? Jeg vet hva jeg så.
- Jean, du... - Hvor lenge har det pågått?
En måned, kanskje. Jeg kontaktet henne etter at hun flyttet,
- men vi sluttet... - Dra.
Dra til Genosha. Vær sammen med klonen min.
Kjære vene.
Det du så på astralplanet, var forvirring, Jean.
Sorg.
Hun er moren til sønnen min.
Det er det eneste jeg kan være sikker på nå.
Elsker du henne?
Jeg elsker dere begge.
Hele galakser lokket meg.
Men jeg avslo for deg.
Sinister skjærer ut en del av meg, og du elsker den?
Det var ikke kjærlighet, men ego.
Du må finne en rolle.
Leder, far, ektemann...
Du stoler ikke på minnene dine.
Elsker du meg egentlig?
Min kjærlighet til deg er det eneste jeg husker
i smerten og galskapen!
Husker eller føler?
Velg, Jean.
Ikke ta den.
Elsker du meg, Jean?
Eller er jeg bare et deilig minne?
Jean! Hva er det?
Hei.
Ventet ikke damebesøk.
Hva er galt, chère?
Du bør sette deg.
Det var etter at jeg stakk fra pappa.
Den onde moren min hjalp meg med kreftene mine,
sa hun kjente en som kunne hjelpe.
En partner.
Han virket hyggelig.
Som om han ville hjelpe.
Men ikke som jeg trodde.
I ukevis snakket han om at mutanter var spesielle.
At vi ville få egne byer og kultur.
Han hadde planer også, Remy.
Mutantkunst, mote, dans.
Han viste meg at å være mutant ikke bare handlet om kraften min.
Det kunne være noe mer.
Og da vi innså at hans elektromagnetiske krefter
beskyttet ham mot berøringen min,
begynte andre ting å skje.
Men så så jeg smerten hans,
som opprørt vann.
Det var ikke nok plass i forholdet til både hans og mine demoner.
Da jeg ble med i X-Men,
sa Erik at han ikke ville at jeg skulle miste en familie til.
Han oppførte seg som om det aldri skjedde.
Det gjorde vi begge.
Godtar du tilbudet hans?
Genosha har vist
at vi ikke trenger å være redde for forandring.
Og kan jeg spille en større rolle i å forbedre verden,
er det grunnen til at jeg ble X-man.
Du ville aldri gjøre ting offisielt.
Det respekterte jeg.
Jeg spilte sørstatsmann.
Og jeg spilte din chère.
Alle forventningene,
når jeg så på deg og så alt jeg ikke kunne gjøre.
Som å fortelle Gambit sannheten?
Jeg kan ikke røre deg, Remy!
Hjertet ditt banker kanskje for meg,
men jeg føler det ikke.
Du lyser opp alt du rører,
men aldri meg.
Noe er dypere enn hud, chère.
Ikke dette.
Jeg vedder på at tosken vil knuse hjertet ditt.
Gambit vet alltid oddsen.
Ikke sant?
I dette spillet, så.
Inntil da er vi venner, mon amie.
Bare venner.
En drink til min kjekke cajun?
Ingen drinker kan endre det at andre er kjekkere, chére.
Samle rådet. Vi må snakke.
Hva er galt, dr. Cooper?
Er det kjolen din?
Min tidligere aktor
er nok uenig med valget deres av kansler.
Men Genoshas rett til selvstyre
blir ikke bare beskyttet, men verdsatt,
som alle FN-nasjoner.
De fleste andre nasjoner gjør ikke en terrorist til leder.
Men mange lar lederne være terrorister.
Hvis det gjør deg rolig,
godtar Magneto bare tilbudet
om vi ber en X-man regjere med ham.
Rogue.
Hva sa hun?
Skru av musikken.
- Jean, hva er det? - Madelyne.
Takk for dansen, vennen,
men Remy hadde rett.
Noen ting er dypere enn hud.
Skru av musikken.
Få alle ut.
Slå av musikken.
Cable?
Få alle ut.
- Nå! Han kommer. - Hvem da?
- Hva skjer? - Aksesvikt nært forestående. Sklie én.
Nei!
Ikke igjen.
Øynene dine.
Du klarte deg.
Du overlevde.
Unnskyld, mamma.
For hva?
Hva i all verden?
Rogue, til hagen, fort!
Drep mutant.
Rogue!
Remy.
Han lever.
Du også.
Gambit, hvor mange?
For mange.
Så mange.
En ond Godzilla-sentinel.
Angriper du den, dør du.
Du kan ikke skade den.
Vi prøver å evakuere folk nå,
men morlockene satt fast i rommet.
Under magen på den.
Og vi kommer oss ikke til dem.
Et løfte ble gitt.
Skynd dere, nesten i hagen.
Mutanter funnet.
Jeg lokker ilden vekk fra hagen.
Rogue rydder vei for Gambit til morlockene.
Redd så mange du kan.
Vi skal ikke lure på om vi kunne ha reddet flere.
Jeg har aldri likt rulett.
Hva med heftigere regler?
De skal hevnes!
Slapp av.
Leech vet at Callisto finner oss.
Om ikke hun, så Magneto.
Han lovet at Leech aldri skulle bli redd igjen.
X-Men er ingen venner av morlockene.
Mutanter funnet.
Følg meg.
Trussel på omeganivå oppdaget.
Nei.
Det er for farlig, chère.
Ikke våg, Erik!
Hører du?
Han prøver å beskytte oss, Rogue.
Ikke vær redd.
Omega-trussel fjernet.
Gambit ser det du har satset og øker innsatsen.
For kortene er alltid i min favør.
Mutantinntrenger nøytralisert.
Jeg heter Gambit, mon ami.
Husk det.
Hvor mange?
Hvor mange, for faen?
For å gjenta for nye seere.
Uansett hva dere syns om nylige verdensbegivenheter...
Du store min.
...kan bildene dere skal få se,
være urovekkende.
Vennen.
Jeg føler deg ikke.
CYCLOPS Sender ut rystende stråler fra øynene
JEAN GREY - Har telepatiske og telekinetiske krefter
GAMBIT - Lader gjenstander med eksplosiv kinetisk energi
STORM - Kan kontrollere og manipulere naturkreftene
BEAST - Overmenneskelig styrke og behendighet. Geni-intelligens.
JUBILEE - Lager eksplosive pyrotekniske energi-plasmoider
BASERT PÅ MARVEL-TEGNESERIENE
MARVEL STUDIOS PRESENTERER
Oversatt av: Jon Sæterbø