În episoadele anterioare din X-Men...
Mister Sinister!
Îl vrei pe fiul nostru. Nathan!
E o tulpină de Virus Tehno-Organic,
iar virusul se răspândește deja rapid.
Dar dacă e un antidot în al tău, Bishop?
Brățara asta ne poate duce doar pe mine și pe Nathan.
Adică nu putem merge cu voi.
Dar viitorul îmi aparține.
Ai grijă, Jean.
Spune-mi Madelyne Pryor.
Charles Xavier mi-a încredințat visul său
și nu e nevoie ca voi să îi iubiți pe cei ca mine sau să-i priviți ca pe ai voștri,
ci doar să acceptați că este o lume a tuturor
și că ai mei au dreptul să trăiască în ea.
Vom începe discuțiile pentru acceptarea națiunii mutante Genosha
în Națiunile Unite.
Poate ar trebui să luăm exemplul Profesorului
și să-i mai dăm lui Erik o șansă.
Oare echipa ta ar mai avea încredere în tine dacă ar ști?
A fost o urmare a testelor atomice?
Sau este natura însăși,
care decide că a venit timpul să schimbe rasa umană?
Unii îi numesc ciudați,
unii îi numesc monștri,
dar pe întreaga planetă sunt cunoscuți ca mutanți.
ȚINE MINTE
Preferăm să considerăm că lumea nu ne înțelege. Din fericire,
o jurnalistă atât de bine văzută ca tine ne ajută să construim aceste punți.
Ei bine, și eu sunt flatată
să fiu alături de un om de știință renumit ca tine, doctore McCoy.
Și albastru roșește, draga mea.
Aici, în Ținutul Westchester,
se află un conac englezesc aparent banal:
casa X-Men.
O școală pentru mutanți
fondată de regretatul profesor Charles Xavier.
Nu e ca școlile obișnuite, plictisitoare.
E mai mult practică, știți?
Dar cu mașinării ale morții și dinozauri vampiri.
Pentru mulți dintre X-Men,
școala lui Xavier este singura casă pe care au cunoscut-o.
Oameni pierduți în sistem.
Uitați.
Care râvnesc să aparțină.
Dar ideea apartenenței se extinde azi la nivel global,
căci ONU recunoaște oficial națiunea mutantă Genosha.
Durează prea mult!
Gambit, te rog, nu uita,
dacă noua Pasăre Neagră suferă o defecțiune,
tu ești singurul de la bord
pentru care gravitația ar fi în mod clar o problemă.
Se poate, cocoșilor?
Ia uitați-vă!
Au făcut ceva renovări de când a fost Gambit aici ultima dată.
FRUMUSEȚE APRIGĂ Acum... pentru unghii, solzi și coarne.
Trebuie să mergem la chioșcul meu preferat...
Ăia sunt X-Men?
MAGNETO ARE DREPTATE!
BINE AȚI VENIT, X-MEN!
Prieteni!
Ia uită-te la tine, fată!
Ne-am bucurat toți când am auzit că Madelyne Pryor
a primit un loc de cinste printre elitele Genoshei.
Consiliul Interimar a vrut un X-Man.
Din fericire, voi aveați o Jean în plus.
Stai, madame.
Două sunt mai bune decât una.
Și mult mai bune decât trei.
Cam mereu.
Scuzați adolescența pasivă a lui Gambit.
A insistat să vină când Rogue a acceptat să mă însoțească.
Recunosc, Stăpânul Magnetismului a fost surprins
să primească o invitație cu sigiliul Națiunilor Unite.
Da, se spune că ăsta e viitorul.
Magneto, Consiliul Interimar ar vrea să discutați
înainte de gala de diseară.
În particular, dacă se poate.
Și noi ce naiba facem?
Fir-ar!
Să vezi și să nu crezi.
Kurt Wagner, ce mai faci, ghem de blană?
Vom face pe turiștii cât Consiliul discută cu Magneto.
Kurt e în Consiliu
pentru a sprijini lucrul cu diversele comunități confesionale.
Atâtea de văzut!
Atâtea minuni în orașul acesta!
Atât timp cât a scăpat de călugării ucigași de la mănăstire.
Ce limbă tăioasă, Gambit,
nu te-ai schimbat.
Avem multe de vorbit după aventura noastră din Alpi.
Veniți!
Nimic din tot ce e în jurul nostru nu ar fi fost posibil
fără X-Men.
Măi să fie!
E exact cum a spus că va fi.
Cine? Profesorul?
Da, sigur.
Mereu a spus că vom avea cândva un loc al nostru.
Nu e orice loc.
E acasă.
Tăticul ia chirie măricică.
Nașterea peste noapte a unei națiuni implică niște costuri.
Ignoră-l.
Nu poate să se abțină.
Sau poate că Gambit e singurul care îndrăznește să pună întrebări.
Cum ar fi, de ce este Magneto dintr-o dată mutant VIP?
Te credeam viclean, dar nu prea știi să disimulezi.
Hei, vezi-ți de treaba ta, blănosule!
Eu nu am nevoie de preoți.
Nu trebuie să fii preot să vezi că sufletele voastre se ating mereu.
Nu e atingerea de care ea are nevoie.
Voi, americanii! Atât de teatrali.
Visați doar viori und prim-planuri.
E din cauza telenovelelor.
Însoară-te cu frumușica și gata.
Derbedeii ca mine nu au parte de vieți perfecte.
Nu am timp pentru iubire.
Sunt ocupat cu păcatele.
Nu există iubire fără păcat.
Iubirea se măsoară cel mai bine prin puterea iertării.
Sunt aici cu Scott Summers,
cunoscut și sub numele de Cyclops.
Scott, te surprinde această măsură îndrăzneață în politica mondială?
Ei bine, ca X-Man eu am învățat demult, dră Tilby,
să mă aștept la orice.
Întotdeauna am ținut cont de asta ca lider.
Ochelarii ăia reflectă lumina.
Poți să-i scoți?
Nu pot. Scuze.
Deci, ca lider al echipei...
De fapt, hai să vorbim despre tine și Marvel Girl.
Am auzit că sunteți cuplul puternic al X-Men.
O iubire ce sfidează galaxiile.
Deci, trebuie să te întreb, când ai știut că ea e aleasa?
Și tu fugi de întrebări?
Greu să intervievezi
pe cineva care nu știe care sunt amintirile ei
și care aparțin clonei ei.
Chiar și readaptarea la puterile mele paranormale pare puțin
ciudată.
Ca fața unui vechi prieten văzută din toate unghiurile,
dar nu și din cel al amintirii.
Mutra asta pocită nu s-a schimbat de sute de ani,
știi bine asta.
Îmi amintesc atâtea lucruri.
Mai ales cu Scott.
Voi, porumbeilor, tot nu vorbiți?
Își plânge fiul.
Și nu e prima dată când mă evită în felul ăsta.
Eram în Nevada.
Tocmai primisem puterea de entitate cosmică.
Phoenixul.
Corect. Ai fost acolo.
L-am invitat pe Scott la un picnic la apus.
Părea tensionată când am invitat-o să ieșim.
Parcă nu avea încredere în mine.
Îi era teamă.
Teamă că Phoenixul m-a schimbat.
Am vrut să-l liniștesc.
Am vrut să-i arăt că nimic nu se schimbase.
Ea era aceeași fată care mi-a dărâmat cărțile din brațe
când am dat peste ea în prima zi de școală.
Dar deja simțeam universul vorbindu-mi.
Așa cum făcea Scott prin legătura noastră telepatică.
S-a răstit la mine,
apoi mi-a scos ochelarii de rubin, care îmi inhibau puterile.
Aveam nevoie de o ancoră,
fiindcă întreaga mea ființă dorea să plece
și să călătorească prin cosmos în clipa aia.
Și nu s-a întâmplat nimic.
Jean și-a folosit puterile Phoenixului pentru a-mi bloca razele optice
și ne-am putut privi în ochi.
M-au liniștit.
M-au fixat.
Ochii lui m-au făcut să rămân.
Acum...
Știu totul despre amintiri.
Mai bine ridici privirea și continui.
Nu te oprești, altfel riști să fii înghițită de trecut.
Uit câte răsărituri au văzut ochii tăi.
Nu au văzut decât una ca tine, Roșcato.
Numai una.
Logan.
- Eu sunt... - Ești Jean Grey.
El e Scott Summers.
Acestea sunt regulile.
Le-ai uitat pentru o clipă.
Îndeajuns.
Acum du-te și vorbește cu cercetașul ăla musculos.
Și acum, despre noua aventură, aceea de a fi părinte.
Jean...
Jean și cu mine nu avem copii.
Nu aveți?
Nu.
Ciudat.
Am văzut un certificat de naștere al lui Nathan Charles Summers,
copilul lui Scott și Jean Grey Summers, luna trecută.
Născut la Westchester Memorial?
Am vorbit cu doctorul Bryans de acolo.
A spus că i-ai zis colegei tale, Rogue...
Nemernicul ăla n-a vrut să...
Mi-a numit copilul „ciudat”.
Scott, am venit azi aici să ofer o șansă ca X-Men
să arate lumii că mutanții sunt exact ca noi, oamenii.
Normali.
Și tu minți.
De ce minți?
Pentru că ești normală.
Poftim?
Am spus, pentru că ești normală.
Sunteți nerecunoscători.
Luptăm, ne riscăm viețile pentru voi.
Mutanți diabolici, roboți, extratereștri nebuni.
L-am abandonat.
L-am abandonat pentru că voi nu puteți spune mulțumesc.
Pentru că trebuie să suport întrebările și să dovedesc că sunt o persoană.
Mint pentru că adevărul e că nu suntem deloc ca voi.
Din fericire, pentru că din cauza asta voi sunteți încă în viață.
Evenimentele recente s-au succedat
într-un mod fără precedent pentru noi.
Chiar și cei mai neînsemnați dintre noi au, în sfârșit, un cuvânt de spus.
Trebuie să găsim o cale de a ne exprima vehement
ca o comunitate unită.
De ce ne privește asta pe mine și pe X-Men?
Ne trebuie un profil frumos care să inspire încredere și respect.
Un rege emblematic.
Ușurel, dnă Frost.
Nu-i băga omului ăstuia asemenea idei în cap.
A cui a fost ideea generoasă să avem un om în Consiliu?
Nu mai avea cine să ne verifice semantica?
Moira este un aliat puternic al mutanților.
Și cu toții am fost de acord cu titlul de cancelar.
Această adunare eclectică de ariviști sociali
vrea ca eu să conduc Genosha?
Amuzant.
Mulți ar spune, din păcate mulți chiar o fac,
că noi nu am fi azi aici
dacă tu nu făceai promovare agresivă.
Și nu sunt alții mai temperați
care să suporte ciondăneala diplomatică a oamenilor?
Ba da. Dar Charles s-a dus, Magneto.
Chiar dacă nu-mi place,
dacă Charles ți-a încredințat X-Men, ți-ar încredința și asta.
Eram într-un bar din Germania când mi-a zis pentru prima dată despre visul lui.
Am râs de el.
Era sentimental sau suicidar?
Ambele îl sorteau pieirii.
A zâmbit cu zâmbetul ăla al lui enervant.
„Magneto, dacă ai un vis, atunci merită să mori pentru el.”
Credeam că vom muri
înainte ca omenirea să ne accepte.
Ca Moise și Pământul Făgăduinței,
noi am fi construit visul,
dar nu l-am fi trăit.
Ascultă, Magnus,
poate nu sunt Jean Grey,
dar știu ce ar fi spus Profesorul dacă era aici.
„E timpul pentru un vis mai mare.”
Mă veți avea cu o singură condiție.
Ar trebui să-ți dau una să zbori până la Polul Nord.
Crezi că dacă mă faci regina ta înseamnă că ne împăcăm?
Este o mutare politică, Rogue.
Eu, apărătorul cel mai tenace al mutanților,
iar tu, o X-Men a cărei atingere îi permite să simtă durerea tuturor.
Un lider adevărat, empatic.
Ăsta a fost planul tău de la început?
Să-i faci pe toți să te placă și să preiei conducerea?
Asta a vrut Xavier.
De asta mi-a lăsat mie X-Men.
O ultimă șansă să păstrăm promisiunea pe care ne-am făcut-o unul celuilalt demult.
Dar am nevoie de ajutor.
Tu crezi că eu sunt fraieră.
Te prefaci că aici e vorba despre tine și Profesor.
Nu o să neg pasiunea pentru tine.
Uită-te la Gambit,
iubirea pentru tine reîntregește bărbații distruși. Chiar dacă ne respingi,
suferința noastră nu este în van.
Am fi norocoși dacă ai vrea să ne conduci.
Nu pot să cred că am izbucnit așa.
Of, Scott, furia e normală, chiar și pentru mutanți.
Uneori trebuie să renunți.
La unele lucruri merită să nu renunți.
Descrie-mi-l!
Descrie-mi-l pe Nathan.
Îl văd peste tot.
În toate chipurile, pe toate străzile, e atât de clar.
Nu pot vedea culori, dar aici...
văd ochii ăia mari, căprui, părul ciufulit, de culoarea rubinului.
Îmi amintește de...
De noi.
Nu-mi spune, ai un motiv bun.
Jean!
Scuză-ne, Madelyne.
S-a întâmplat ceva, domnișoară Pryor?
Scuze, mi-a zburat mintea pentru o clipă.
Ți-a zburat mintea, exact.
Comunicarea telepatică era ceva intim, Scott.
Oprește-te și lasă-mă să-ți explic, te rog.
Ce să explici? Știu ce am văzut.
- Jean, tu... - De când se întâmplă asta?
De o lună, poate. Voiam să văd cum e, după ce a plecat,
- dar am oprit... - Du-te!
Du-te în Genosha. Fii cu clona mea.
O, vai!
Ce ai văzut în planul cosmic era confuzie, Jean.
Durere.
E mama fiului meu.
Ăsta e singurul lucru de care pot fi sigur acum.
O iubești?
Vă iubesc pe amândouă.
Puteam explora galaxii întregi.
Dar le-am ignorat, pentru tine.
Sinister rupe o parte din mine și tu o iubești?
Nu a fost dragoste la mijloc, ci ego.
Lumea s-a schimbat și îți cauți locul.
Lider, tată, soț...
Dar tu? Ești păcălită de amintiri.
Măcar mă mai iubești?
Iubirea pentru tine e tot ce îmi amintesc
în toată durerea și nebunia asta!
Îți amintești sau simți?
Alege, Jean.
Nu despre mine vorbeam.
Mă iubești, Jean?
Sau sunt doar o amintire frumoasă?
Jean! Ce este?
Bună!
Nu așteptam vizita unei doamne.
Ce este, chère?
Mai bine așază-te.
Era pe vremea când abia fugisem de tata.
Mama mea diabolică mă ajuta să-mi descopăr puterile,
a zis că știe pe cineva care m-ar putea ghida.
Un asociat.
Bărbatul părea amabil.
Părea că vrea să ajute.
Dar nu așa cum credeam.
Săptămâni în șir mi-a spus că mutanții sunt speciali.
Că într-o zi vom avea orașele noastre și cultura noastră.
Avea chiar și planuri, Remy.
Artă mutantă, modă, dans.
Mi-a arătat că nu sunt mutant doar pentru că am puteri.
Era mai mult de-atât.
Și când am realizat că puterile lui electromagnetice
îl protejau de atingerea mea,
au început să se întâmple lucruri.
Dar apoi, treptat, i-am văzut suferința,
ca o apă tulbure.
Nu era loc în relația noastră pentru demonii lui și ai mei.
Când am venit la X-Men,
Erik a spus că nu ar vrea să îmi mai pierd o familie.
S-a prefăcut că nu s-a întâmplat nimic.
Și eu la fel.
O să-i accepți oferta?
Genosha ne-a demonstrat un lucru:
că nu trebuie să ne temem de schimbare.
Și dacă pot juca un rol mai mare pentru o lume mai bună,
pentru asta am devenit un X-Man.
Nu ai vrut niciodată o relație asumată.
Am respectat asta.
Am fost „rățușca cea urâtă”.
Iar eu am fost chère a ta.
Toate așteptările,
toate momentele în care te-am privit și în care m-am simțit incapabilă.
Incapabilă să îmi spui adevărul?
Nu te pot atinge, Remy!
Poate că inima ta bate pentru mine,
dar eu nu o pot simți.
Tu aprinzi tot ce atingi,
dar nu și pe mine.
Unele lucruri sunt mai profunde, chère.
Asta nu.
Pariez că idiotul ăla o să te facă să suferi.
Gambit e foarte bun la ghicit.
Nu-i așa?
Doar la jocul ăsta.
Până atunci, rămânem prieteni, mon ami.
Doar prieteni.
Ce ar vrea să bea chipeșul meu?
Nicio băutură nu schimbă faptul că alții sunt și mai chipeși, chère.
Adunați Consiliul. Trebuie să vorbim.
Care e problema, dr. Cooper?
Rochia ta?
Fostul meu acuzator
nu a fost de acord cu alegerea Cancelarului.
Dar desigur, dreptul Genoshei la autoguvernare
va fi nu doar protejat, ci prețuit,
ca al tuturor națiunilor ONU.
Majoritatea celorlalte națiuni nu permit să fie conduse de un terorist.
Dar multe le permit liderilor să devină teroriști.
Dacă te liniștește,
Magneto a acceptat poziția doar cu condiția
ca un alt X-Man să-i fie alături.
Rogue.
Și ea ce a spus?
Opriți-o! Muzica!
- Jean, ce este? - Madelyne.
Mulțumesc pentru dans, dragă,
dar Remy avea dreptate.
Unele lucruri sunt mai profunde de-atât.
Opriți muzica!
Toată lumea afară!
Opriți muzica!
Cable?
Trebuie să iasă toată lumea.
- Acum! Vine! - Cine vine?
- Ce se întâmplă? - Acces limitat. Tobogan unu.
Nu, nu!
Nu din nou.
Ochii tăi!
Ai reușit.
Ai supraviețuit.
Îmi pare rău, mamă.
Pentru ce?
Ce naiba?
Rogue, mergi în grădină. Repede!
Anihilează mutantul.
Rogue!
Remy.
E în viață.
Și tu la fel.
Gambit, câți?
Prea mulți.
Foarte mulți.
E un fel de Santinelă uriașă.
O ataci, sfârșești mort.
Nici nu o poți lovi.
Încercăm să evacuăm oamenii acum,
dar morlocii sunt blocați în golf.
Chiar sub centură.
Nu putem ajunge la ei.
Am făcut o promisiune.
Repede. Suntem aproape de grădini.
Mutanți localizați.
Eu o să-l atrag departe de grădini.
Rogue deschide un drum pentru Gambit spre morloci.
Salvați câți puteți.
Niciun mutant nu trebuie să ne rămână pe conștiință.
Nu prea mi-a plăcut ruleta.
Atunci ce zici să schimbăm regulile?
Vor fi răzbunați!
Nicio grijă.
Leech știe, Callisto ne va găsi.
Dacă nu ea, Magneto.
A promis că Leech nu se va mai teme niciodată.
X-Men nu sunt prieteni cu morlocii.
Mutanți localizați.
Vă rog să mă urmați.
Nivel de pericol omega.
Nu.
E prea periculos, chère.
Să nu îndrăznești, Erik!
Mă auzi?
Încearcă să ne protejeze, Rogue.
Nu te teme.
Pericol de nivel omega eliminat.
Văd cât ai pariat și plusez!
Cărțile sunt întotdeauna în favoarea mea.
Intrus mutant neutralizat.
Mă numesc Gambit, mon ami.
Ține-mă minte.
Câți au murit?
Răspundeți, ce naiba!
Reamintesc celor care abia au revenit.
Oricare vă e poziția față de recentele evenimente globale...
O, vai!
...imaginile acestea au un puternic
impact emoțional.
Iubitule.
Nu pot să te simt.
CYCLOPS Emite fascicule de energie din ochi
JEAN GREY - Posedă puteri telepatice și telechinetice
GAMBIT - Schimbă obiecte cu energie cinetică explozivă
STORM - Abilitatea de a controla și manipula forțele naturii
BEAST - Putere și agilitate supraumană Inteligență genială
JUBILEE - Generează plasmoizi explozivi pirotehnici de energie
BAZAT PE MARVEL COMICS
MARVEL STUDIOS PREZINTĂ
Subtitrarea: Maria Garbovan