I tidligere afsnit:
Nu må vi være stærke for teamet -
og alle andre mutanter derude, der ser til.
Hvorfor skulle vi tro en morder som dig, Trask?
Han sagde intet om Genosha. Han sagde intet om en massakre.
Hvem?
I kalder ham Mister Sinister.
Hjælp os med at få ram på de store skurke.
- Jeg har ikke mere. - Samme her.
- Rogue, hvad har du gjort? - Den galning dræbte Remy.
Udslet mutanter.
Hvad i himlens navn?
Mutant neutraliseret.
Trask tog fejl. Sinister arbejder for en, der er endnu værre.
Og hvis I ikke stopper ham, bliver der ingen fremtid tilbage at leve i.
Fordums skurke har forsøgt at kvase dem siden 92.
Du var selv en af de skurke.
Men modsat jer andre udviklede jeg mig.
Har I to fået talt sammen?
Han evner at forsvinde, hver gang jeg træder ind i lokalet.
Han er stædig. Hvor mon han har det fra?
- Ved vi, hvorfor Bishop ikke er med? - De blev adskilt i tidsstrømmen.
Nathan ... Cable ankom til fremtiden alene.
Nathan skulle sikres en tryg fremtid, men nu er han her for at forhindre den.
Eller også kom din søn tilbage, fordi han har brug for sin far.
Den rolle udfylder jeg flot. Gid professoren havde lært mig det, -
han var så god til. At være far.
Nogle ting må man selv erfare.
Hans navn er Bastion.
Han brugte Genoshas gru til at få sit Primærsentinel-projekt finansieret.
Men det er ikke det værste.
Primærsentinellerne er skabt med samme teknoorganiske virus, -
som Sinister inficerede mig med. Den omskriver deres dna.
I så fald er Primærsentinellerne levende våben, der kan formere sig -
og bogstavelig talt afføde en ny topkonsument, -
der vil kunne erstatte mutanten, som mennesket erstattede neandertaleren.
Bastions evolutionskrig varede i 300 år.
Igen en dystopi, hvor Logan dør som den sidste.
Nej. Et utopia.
Som var de gamle maskiner, reddede Bastion menneskene ved at opgradere dem.
Alle overlevende mutanter blev sat til tvangsarbejde.
Xaviers drøm gik i opfyldelse.
Mutanterne skabte en lys og fredelig fremtid -
på deres rygstykker.
Hvorfor forhindrede du ikke Genosha?
- Sæt dig, Logan. - Farmand har talt.
Jeg har prøvet alt.
Hver gang vi forsøger at standse angrebet på Genosha, -
bliver vi flyttet væk derfra i tid.
Sært. Mystikerne i Kamar-Taj beretter om absolutte punkter.
Hændelser, der forekommer på alle tidslinjer.
Selvom Cable rejser til tidspunktet for Genoshas fald, vil tiden stoppe ham.
Det var dig.
Du er grunden til, Madelyne var glad, da hun ...
Hun så dig.
- Hvor mange gange? - Nok til at give op.
Men en oprører i min tid fandt en af Bastions baser i jeres tid.
I det mindste har jeg nu mulighed for at hævne hende.
Der er mange ubesvarede spørgsmål. Hvem er Bastion i det hele taget?
Det vides ikke, men han er formentlig en backupandroide, -
Master Mold blev uploadet til, da I nakkede ham.
Vi må finde ud af, præcis hvad vi er oppe imod.
Jeg ved bare, at den maskine dræbte min mor.
Vi må sikre os, han ikke gør det samme mod andre.
Du er lidt sent ude med den faderlige omsorg.
Hold op, I to. Se.
... og vores imperium skal tage imod en ny kejser.
Professor Charles Xavier.
For imperiets magt og ære.
Denne chokerende optagelse er blevet offentliggjort af FN, -
- der frygter, at X-Men løj om deres mentors død for at opnå sympati.
Det forlyder nu også, at Xaviers morder, Henry Gyrich, -
er blevet fundet myrdet i Mexico City.
Det er Bastion.
- Nu begynder det. - Bastion holder os for nar.
Vi må gøre en ende på hans forkvaklede plan for fremtiden.
Måske vil den løgnagtige Xavier sende en hær af rumvæsener mod Jorden.
Og hvem vil det gå ud over? Os alle sammen.
Er ti kasser vin nok til aftenens velgørenhedsgalla, frue?
Køb 15. Sløset underskrevne checks kan stadig indløses.
Jeg holder en fundraiser til fordel for Genosha.
Nogen må hjælpe staklerne. X-Men gør det jo ikke.
Vi ville forhindre jeres slags i at gå efter professoren.
"Jeres slags"? Heldigvis mener mine gæster og jeg ikke, -
at nogle få rådne æbler fordærver hele kurven.
Ved du hvad?
Din fest lyder dødssyg. Kom, Roberto.
Du har penge, og jeg har smag. Vi trænger til lidt shoppeterapi.
Kan De hjælpe hende, frøken Grey?
Ja.
Og vær sød at kalde mig Jean, Kurt.
Madelyne foretrak også, at man brugte hendes fornavn.
Det var hårdt for hende som telepat ikke at kunne stole på sine minder.
Hun frygtede fortiden lige så meget som fremtiden.
Jeg burde have kontaktet hende. Det mentale bånd, vi har, gør, -
at Madelynes minder føles som mine egne.
Når jeg ser hendes søn, -
kan jeg huske, hvordan han sparkede inde i mig.
Hvordan Scott lyttede, og hvordan jeg havde lyst til appelsiner med hytteost.
Jeg husker, jeg fortalte Storm, at jeg ønskede, han skulle blive menneske.
Og jeg husker, hvordan jeg holdt ham for første gang og tænkte, -
at uanset om han var menneske eller mutant, så var han perfekt.
Men det er løgn.
Minder er blot slørede billeder fulde af følelser.
Gør det nogen forskel, om du hørte hans første skrig, -
hvis du kan huske, hvordan det føltes at høre dem?
Men han er Madelynes blod.
Jeg blev forladt af min mor, Mystique, da jeg var spæd.
Trods vores fælles blod var jeg for blå til hende.
Mange år senere mødte jeg Rogue. Vi kunne være blevet fjender, -
men modsat vores mor valgte vi ikke at forlade hinanden.
Vi gav slip på fortiden og blev hinandens familie.
Blod er blod. Familie er et valg.
Sporet peger mod byen Harmony uden for Pittsburgh.
Jeg uploader koordinaterne. Der vil I kunne finde Bastion.
Skynd dig, McCoy. De lokale står klar med høtyve og fakler.
Bastions egen dr. Mengele.
- Hvad griner du ad? - Jeg kendte Mengele.
Han kunne have drevet det vidt, men valgte at blive nazinikkedukke.
Jeg udnytter Bastion. Svinestier fyldt med mutantforsøgskaniner.
Det er min drøm.
Bastion siger, du ikke har mælet et ord siden Genosha.
Flere nationer nægter at lade mutanter fordrevet fra Genosha vende hjem til ...
Det var jeg ikke klar over.
Om forladelse. For det alt sammen.
Vil du ikke nok tale til mig? Du må da have noget at sige.
Er det for sent til kakao og en undskyldning?
Jeg genkendte dig ikke uden kamera og mikrofon.
Jeg er færdig med sensationsjournalistik.
Men "X-Men har mistænkt for Genosha gemt i kælderen" er nu en fed overskrift.
Doktoren gik selv i snaren. Nu er han en cyborgvariant af sine egne maskiner.
Hvor mange af hans slags er der?
Det finder vi lige straks ud af.
Det ligner ikke ligefrem noget Sentinel-anlæg.
- Jean? - Det er ikke et Sentinel-anlæg.
Det er Bastions barndomshjem. Han er vokset op her.
Jeg kan fornemme et andet sind.
Min søn sagde ellers, I ville hente mig i morgen.
Du der, den store ... Hjælp en gammel dame op.
Lad, som om I er hjemme, mens jeg pakker.
Vi må vel bare lege med.
- Det er hans tegninger. - Hvem i alverden er han?
Jeg ser et barn, der kunne høre ting. Ikke tanker, men maskiner.
Stop. Nej ...
Du vil blive verdens mægtigste mutant.
Drengens far var pedel og blev inficeret af noget fra fremtiden.
Sentinel-teknologi. Nimrod.
Af ham opstod der noget nyt, der var både fortid, nutid og fremtid.
Sebastion?
Mor, bliver jeg nogensinde normal?
Du er normal. Du er min søn.
Han nedstammer fra alle Sentineller fra Master Mold til Nimrod. Muteret og født.
Du skulle have advaret os om Genosha.
Det gjorde jeg da. Men jeg sagde også, -
at mobber man nogen for længe, begynder folk at få ondt af dem.
Som da landsbytossen Gyrich gjorde Xavier til martyr -
og fremkaldte tolerance, men især skyldfølelse.
Derfor forærede jeg menneskeheden Genosha -
og overbelastede deres båndbredde.
Den, der har sit på det tørre, reagerer med apati.
Sidestil ikke Dooms medspil med accept af krigsforbrydelser.
Næste gang sender jeg et notat. Lige nu fortsætter lanceringen.
Dit projekt får ikke opbakning, -
så længe ledere som præsident Kelly betragter X-Men som deres allierede.
Det er der taget hånd om.
Dr. Cooper må blive hos Dem for at sikre, at notaterne sendes ud.
Fino. Hun skal sågar få en rundvisning.
Hvorom alting er, er Genosha ikke folkedrab. Det er tidsoptimering.
Om 100 år vil der være ti gange flere mutanter end mennesker.
Nogle generationer senere vil menneskene være udryddet.
Det er ligesom ozonlaget. Vi må gøre noget nu for at redde morgendagen.
Derfor Operation Nultolerance.
Trasks Sentineller er for klodsede. Mutanterne opdager dem hurtigt.
Vi skal bruge noget dødbringende, men diskret.
Herren her var en helt almindelig fyr.
Men al mutantforherligelsen fik folk som ham til at opsøge chatrooms, -
hvor de kunne tale frit med ligesindede.
Byggefirmaer fyrer deres medarbejdere og hyrer én mutant med ti mands styrke.
Hvad skal folk med taxachauffører, når en teleportør kan få dem frem?
Menneskene er bange. Selvfølgelig er de det.
De får gang på gang at vide, at de bliver vraget af fremtiden.
Jeg vil gøre dem relevante igen.
- Ved de, hvad du gør ved dem? - Jeg udelader de tekniske detaljer.
Men de ved, de bliver en del af noget, der er større end dem selv.
De vender tilbage til deres dagligdag uden erindring om at have været her.
Så en dag møder de måske en mutant på den lokale bodega og ...
Du sagde, du ville bygge en ny Sentinel, ikke våbenisere civile.
Du lyder som en dinosaur, der har ondt af asteroiden.
Jeg er mere bekymret for, at du er asteroiden, Bastion.
Har I børn?
Sebastion var en svær graviditet. Jeg havde nær mistet ham.
Man må værdsætte al den tid, man har med sit barn. De bliver så hurtigt store.
Her skal I se hans bedste. Malet, da han var 16.
"Den endelige drøm", kaldte han det.
Som al god kunst ...
... imiterer det livet.
Jubes, vi må give min mor tid. Det er alt sammen nyt for hende.
Du kan give hende tid og give mig det her sæt.
Hvad synes du? Pyt, jeg elsker det.
- Ford, kan vi få lidt privatliv? - Overgiv jer, mutanter.
Jeg har indstillet Cerebro til at søge efter cyborghjernebølger som Trasks.
- Ved de selv, de er Sentineller? - Trask gjorde ikke.
Du glade verden! Vi må advare teamet.
Nej.
Du spolerer hans overraskelse.
Min skaber er en kunstnersjæl, men det vil du opdage.
Der skal en mutation til for at besejre mutationer.
I må indse, I ikke længere er naturens yndlinge.
I årevis belærte I os om, at vi skulle acceptere fremtiden, -
men nu ...
Overgiv jer, mutanter.
Jeg må have en snak med Hank om hans smag i kvinder.
- Cable, har du flere granater? - Jeg får nok brug for lidt flere.
- Han har forvandlet hele byen ... - Nathan, Jean, løb!
Er din butler blevet til en Sentinel-zombie?
Jeg er så færdig med storcentre!
Vi mødes udenfor.
- Skal du skrottes, blikdåse? - Beskidte neandertaler.
Hvorfor stritter du imod?
Det skal jeg give dig seks gode grunde til, dame.
Nej, mein Freund. Ni!
Vi må have dem væk fra Rogue.
Øv, alle andre end mig kan flyve.
- Kan du også? - Jeg ved det.
Jeg har trænet i Farerummet. Det skulle være en overraskelse.
Jeg har stadig ikke lært at styre.
Brug nu selen.
Jeg gider ikke det her en gang til.
- Nathan, ned bagved. - Ikke hundse med mig.
Hank slår dig ihjel. Det er den tredje Blackbird på tre måneder.
Har du en Porsche?
Pas på!
- De lukker os inde. - Én ting har jeg lært.
Kan man ikke vende om, må man pløje sig vej frem.
Lad os lære de brødristere, man ikke lægger sig ud med familien Summers.
Mor, robotterne vil dræbe mig!
- Vi dræber ikke mutanter. - Vi redder dem. Følg med.
Min søn, gør, som de siger.
Du gjorde det. Du reddede verden.
Det usle menneske har sluppet Magneto fri.
Hun er gået fra forstanden!
Selvfølgelig er hun det. Men det er for sent nu.
Du skulle absolut lukke køteren ud.
Forstår du, hvor nytteløst det er at kæmpe imod fremtiden?
- Du er et uhyre. - Sådan er jeg født.
I Genosha følte jeg mangt og meget.
Smerte, sorg, beundring for dem, der trods oddsene tog kampen op.
Men det underligste var, -
at ingen virkede hverken chokerede eller overraskede. Heller ikke mig.
Jeg var bange, men det føltes alt sammen som et deja-vu.
Som om fortid, nutid og fremtid var totalt ligegyldigt.
Vi ender alligevel altid det samme hæslige sted.
Magneto kender os faktisk bedre, end Charles nogensinde gjorde.
Han ved, vi ved bedre.
At de fleste af os oplever tragedier som en slags deja-vu, -
inden dagligdagen går videre.
Men det uhyggeligste ved Genosha var ikke al døden eller ravagen.
Det var tanken. Den eneste fornuftige tanke, man kan få, -
når man jages af kæmperobotter, der er bygget til at dræbe en:
Magneto havde ret.
Nu er det nok.
- Så har Magneto gjort det. - Hvad, reddet os?
Nej. Erklæret krig.
Hvor er professoren, når man har brug for ham?
Jeg håber ikke, jeg kommer for sent.
Slut op, mine X-Men.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service