- Din episoadele anterioare… - Ce caut aici?
Nu pot să mă duc în Belarus cu mâna goală.
Dacă trebuie să depun mărturie
că am lăsat rachete în mâinile teroriștilor,
tu depui mărturie despre cum ai ajuns în trenul cu droguri al unui cartel.
Ar fi nasol.
Acum, avem nevoie una de cealaltă.
Dacă nu i-ai spus prea multe avocatului.
- Te culci cu el. - E o unealtă utilă.
Ai fost vreodată îndrăgostit?
Uite-mă aici, devotată tipului care ai putea fi,
dacă ți-ai băga mințile în cap.
- Îmi dai papucii? - Chestia asta a ta,
faptul că te bagi în belele și speri să meargă,
e prea de 20 de ani pentru mine.
Agentul care i-a spus spioanei fosta ta poreclă e Xander Goi.
La Viena, cineva a încercat să mă omoare în drum spre aeroport.
Futu-i!
- Pe cine trebuie să mituiesc? - Pe Lev Orlova.
Nu am destui bani. Poți debloca un cont elvețian?
Contul trebuie să fie exclus de bancă.
Cu cine trebuie să vorbesc?
Vreau o întâlnire cu colegul tău.
Voi anula sancțiunile timp de o oră, doar așa vor trece neobservate.
Spioana a avut un copil, care a murit. N-am vrut să afle Dawn.
N-am încredere în Dawn Gilbane.
De acord. De aceea te trimit pe tine.
Vă trimit la Geneva, să-l ajutați pe Hendricks.
Vă lăsăm în Italia, de unde veți continua cu mașina.
Te bucuri? Mergi acasă.
Mai întâi, trebuie să supraviețuim călătoriei.
UN SERIAL NETFLIX
GEORGETOWN DREPT
Promit că o aduc înapoi mâine la prima oră.
E o carte de referință.
Nu poate părăsi biblioteca sub nicio formă.
Bine, atunci pot să rămân după ora închiderii?
Examenul e mâine și asta e cartea citată de profesor.
CU TREI ANI ÎN URMĂ
Și e frustrant, fiindcă nu se mai tipărește.
Fără excepții.
- Mai ai patru minute până închidem. - Te rog.
Trei minute. Pierzi vremea.
Bună.
Hei!
Eu sunt Owen.
Poftim?
Eu sunt Owen, de la cursul de drept contractual.
Nu te-am mai văzut în viața mea.
Serios?
Stai puțin.
Dar acum?
Bine.
Da. În fine.
Ai putea să iei cartea pur și simplu.
Da, asta ar însemna să fur.
Studiem ca să devenim avocați.
Astea nu merg împreună.
O s-o aduci înapoi mâine, nu?
Practic, doar împrumuți o carte de la bibliotecă.
Asta e și ideea unei biblioteci.
Hei!
Închidem. Dă-mi cartea aia înapoi.
Hai, zău acum. Pe bune?
Trăiește un pic.
Ce se poate întâmpla, în cel mai rău caz?
Probațiune academică, exmatriculare, acuzații de furt?
Haide. Nu, nu s-ar întâmpla asta.
Nimic din toate astea.
Bine, uite, omule.
Owen.
Dacă încerci să te dai la mine, nu mă interesează.
Nu asta fac. Încerc doar să te ajut, iar tu pari foarte stresată.
Sunt bine.
Ești sigură?
- Te rog? - Nu.
Biblioteca de Drept.
Nu vreau să-ți stric seara,
dar e un tip într-un cubicul care se masturbează.
- Ce? - Da, absolut grotesc.
Are un tricou pe cap
și-i dă de parcă vrea să aprindă un foc.
Trebuie să vii, până nu e o problemă de curățenie.
O seară bună!
Ia cartea.
Haide, ia cartea.
Ia cartea.
Ridic-o.
Nu pot să cred că am făcut asta.
De ce am făcut asta?
Aveai o nevoie.
Dacă am începe să încălcăm regulile din cauza nevoilor noastre,
civilizația ar lua sfârșit.
E clar că ești rebelă de curând,
dar eu locuiesc aici și, crede-mă,
dacă împrumuți o carte, nu pui capăt civilizației.
Dar, dacă te macină vina, iau eu cartea,
mă întorc și o înapoiez mâine. Nicio problemă.
Deci voiai s-o fur ca s-o folosești tu?
Poftim?
Nu, e absolut…
Da. Adică puțin.
Acum, că am comis o infracțiune împreună, am putea studia împreună.
- Promit că nu mă dau la tine. - Da, cum să nu?
Serios, bine?
O să rămân în zona amiciției tot restul semestrului.
Voi fi cel mai bun partener de studiu pe care l-ai avut vreodată
și apoi mă dau la tine.
S-a făcut?
S-a făcut.
ELVEȚIA
ÎN PREZENT
Nu vreau să fiu jucăria ta.
Vorbește orgoliul din tine.
E acoperirea perfectă.
Tânăr, sexy, prost.
Bine, dar, când ajungem la Geneva, mă duc la cumpărături.
Mă duc la spa, la manichiură.
Nu fi enervant.
E un moment extrem de periculos pentru noi, Owen.
Geneva e terenul de joacă al mafiei ruse.
Crezi că rușii vor afla că ești în oraș?
Cred că trebuie să luăm banii și să plecăm înainte să aflăm.
Aș fi mai încrezător dacă nu ar conduce Xander Goi operațiunea.
Lasă-l pe Goi.
De acum, ne putem baza doar unul pe celălalt.
Cât timp avem interese comune.
Așa mi-ai zis mai demult,
când te-am întrebat dacă ești de încredere.
Vrei să spui că s-a schimbat?
Cred că am trecut de faza cu interesele comune.
Suntem legați unul de altul.
Fie că-ți place sau nu.
Unde e Owen?
E plecat din oraș.
Știi unde s-a dus?
Nu știu, probabil într-un loc friguros.
Mi-a furat geaca de iarnă.
Cine? Un fost iubit gelos?
Nu, Owen.
Hannah încearcă să afle unde s-a dus.
La Geneva.
Cred că trebuia să fie secret.
L-am ajutat cu problema sancțiunilor externe.
Părea destul de stresat. A spus că e o chestiune de viață și de moarte.
Nu răspunde.
Bună, mamă.
Sunt în cartierul tău și mă gândeam să te duc la muncă.
Ce drăguț!
Dar chiar acum ies pe ușă.
Super, ajung în zece minute. Poate 20. Ne vedem jos.
- Ce faci? - Relaxează-te, jucărioară!
Acoperirea ta e de gigolo sexy.
Dacă vreau să te strâng de braț sau să te apuc de fund,
o să-ți placă.
Când vom termina totul, voi depune o plângere la Resurse Umane.
Mult succes!
Vulturul a aterizat.
Vulturul?
Mai degrabă idiotul.
Da, îi lipsește eleganța operațională.
În plus, suntem aici să-l ajutăm pe Hendricks.
Dacă are succes, e bine pentru agenție.
Ne cazăm.
Da, dar e rău pentru noi.
Dacă o să-i iasă bine,
va fi de neatins.
Iar dacă află că-l spionăm, ne îngroapă.
Chiar dacă ne-a trimis Nyland?
Nu fi naiv. Biroul juridic nu ne e loial.
De aceea, trebuie să avem grijă de noi.
Punem eșecurile în cârca lui Hendricks
și victoriile în seama noastră.
Îmi place. Bate palma!
Bun venit la Geneva! Voi fi sprijinul vostru operațional aici.
Am auzit.
Xander, o știi pe Max Meladze.
Dezvăluirea numelui unui agent e o încălcare a protocolului.
Și tentativa de ucidere a unui avocat al agenției.
N-am încercat să ucid un avocat al agenției.
Ba da, Xander.
Ai crezut că i-am spus lui Owen informații compromițătoare despre tine.
Încă n-am făcut asta, dar o voi face, dacă-mi dai un motiv.
Nu e nevoie de amenințări.
Amenințările m-au adus aici, așa că le voi folosi în continuare.
Dar, dacă te porți frumos, câștigăm cu toții, nu?
Bine.
Să recapitulăm planul.
Sigur.
Mâine mergem la Bank of Geneva
și accesăm unul dintre conturile lui Max,
care va fi deblocat ca prin minune între 10:00 și 11:00.
După ce luăm banii,
Max îl va contacta pe Lev Orlova și va stabili o întâlnire,
ca să nu mai fie o țintă pentru mafia rusă.
Apoi mă duc acasă și dorm o săptămână.
Faci să pară ușor.
Nu, aș spune că nu e complicat, deși sunt sigur că asta se va schimba.
Chiril știe că sunt aici?
Șeful mafiei locale.
Dacă nu știe, va afla.
Jumătate din personal e plătit de el.
Așa că fiți discreți până mâine, când mergeți la bancă.
Dacă totul merge bine, pleci până la prânz.
Ai primit un mesaj la consulat.
Mersi.
Crezi că a pus microfoane aici?
Sunt sigură de asta.
Trebuie să merg la consulat. Pot avea încredere că nu dai de belele?
În niciun caz.
Max, pe bune acum.
Fă o baie, comandă mâncare, du-te la spa. Mă întorc imediat, bine?
Da, să trăiți.
FĂRĂ SEMNAL
GERMANIA
NUMĂR NECUNOSCUT
- Alo? - Max ți-a găsit toate camerele.
Nepoata mea de cinci ani le ascundea mai bine.
Nu ai nicio nepoată.
De unde puii mei știi?
Mi-ai citit dosarul, Goi?
De parcă tu nu mi l-ai citit.
Concurăm pentru aceeași avansare.
Mă lași? Nu e nicio competiție.
Tu ești un animal de casă. Sunt un prădător.
Slujba va fi a mea,
așa că încearcă să nu-mi strici operațiunea.
Îmi place încrederea ta,
dar e nevoie de un om abil, nu de un instrument contondent.
Salutare!
Salut!
- Arăți bine, DG. - Mulțumesc.
Du-te sus.
E bere în frigider. Nu te atinge de pâinea mea fără gluten.
Planificăm misiunea în 30 de minute.
Recepționat.
- Ăla era Standish? - Da.
Echipa lui tocmai a aterizat.
Ne pregătim pentru partea noastră. N-o da în bară.
Te îmbrățișez.
Cum e la muncă?
Bine.
De ce m-ai luat, cu o cafea și un pateu?
Ne-a murit pisica?
Cum merge relația cu Jeff?
M-a invitat la nunta surorii lui în weekendul ăsta.
Deci e destul de serioasă.
Minunat.
Îl plac pentru tine.
Acum știu că pui ceva la cale.
Ce se petrece?
Jeff e asistentul special
al președintelui pentru politici economice.
Da.
Jeff m-ar putea ajuta cu ceva, dat fiind că lucrează la Casa Albă.
E nevoie de delicatețe.
De aceea, cred că e mai bine să-l rogi tu.
Vreau să știu cine a participat la ședința de buget
cu șeful de cabinet de joia trecută.
Îmi ceri să spionez pentru tine?
Îți cer o favoare.
Clientul meu vrea să știe dacă a participat concurența.
Nu, nu vreau să-mi folosesc iubitul pe post de informator.
Așa merg lucrurile la Washington. Acces și favoruri.
Cum crezi că ai obținut slujba?
E cam liniște pe aici.
N-am observat.
Serios? Kitchens, Ebner și Hendricks au plecat.
- Sigur are legătură, nu? - Nu știu și nu-mi pasă.
Stai! Ție de ce-ți pasă?
Fiindcă, spre deosebire de voi, lașii,
aș prefera să știu dacă urmează un prăpăd.
Pas.
Aș prefera să fiu lovit de un autobuz
decât să fiu diagnosticat cu cancer.
O moarte rapidă, știi ce zic?
Doar că moartea nu e rapidă aici.
Nu!
Băga-mi-aș!
Ce?
Sunt Owen, la consulat. Voiai să vorbim?
Da, salut, Owen!
Voiam să vorbim puțin despre cât de tare am pus-o amândoi.
De ce? Ce se mai întâmplă acum?
Se pare că rachetele noastre lipsă au fost urmărite
de la Lázaro Cárdenas până în portul Tanger.
Asta înseamnă că se îndreaptă, cel mai probabil, spre Sudanul de Sud.
Bun. Hai să-ți explic mai bine.
E casa unei puzderii de teroriști, Owen.
Asta nu e bine.
Ai spus că rachetele erau dezactivate.
Owen, trezește-te!
Funcționalitatea lor operațională nu înseamnă nimic.
Dacă presa află de asta, s-a zis cu noi.
„CIA-ul furnizează rachete teroriștilor.”
Pe prima pagină, în partea de sus!
Acum înțelegi?
Owen?
Janus, taci și lasă-mă să mă gândesc!
Trebuie să fie mai derutant.
Poftim?
Scandalul, Janus. Americanilor nu le plac chestiile complicate.
De asta se vorbește încă despre Watergate, dar nu și despre Iran-Contra.
Oamenii nu știu ce legătură au traficanții rebeli de droguri din Nicaragua
cu ostaticii din Liban.
Dacă tu crezi că povestea asta o să iasă prost,
trebuie să vezi cum să-i adaugi cât mai multe prostii,
pentru ca New York Times să nu poată scrie un titlu ușor.
Ăsta e cel mai stupid…
și mai genial lucru la care te-ai gândit vreodată.
Știu. Dacă tulburi apele, nimeni n-o să fie interesat.
În timp ce faci asta, încearcă să recuperezi rachetele.
Sunt rachete militare, de fapt.
Mă rog, ce-or mai fi.
Du-te-n mă-ta!
Cine e?
Valetul, doamnă.
Am cadoul după care m-ați trimis.
- E modelul cu GPS? - Da.
Vă mai pot ajuta cu ceva?
Nu, mulțumesc.
Orice ai la halbă.
Bună.
Tequila și limetă, te rog.
Cu gheață.
Mersi.
- Bună. - Bună.
Ce faci?
Mai bine acum.
Da. Știu ce zici.
Eu sunt Owen.
Eu sunt Marta.
Ai avut o zi grea?
Păi…
destul de grea încât să beau singur marți, la 17:00.
Dar nu bei singur.
Bei cu mine.
Noroc!
Ești din Geneva?
Nu, stau aici doar până când termin școala.
Înțeleg.
Tu?
Am o ședință în oraș.
Și apoi te întorci în America?
- E chiar atât de evident? - Nu.
Nu, e bine.
Ador accentul american.
Și mie îmi place…
accentul tău, oricare ar fi el.
E suedez?
Islandez.
Înseamnă că ești viking?
Fiindcă mereu mi-am dorit să sărut un viking.
Doar să săruți?
Cu ce te ocupi, de e nevoie de o ședință la Geneva?
Sunt gigolo.
E doar o glumă prostească.
Susțin un prieten.
De fapt, mai puțin prieten și mai mult coleg…
de muncă și dușman malefic.
E o…
situație absolut incertă.
Atârn de un fir de ață.
Bine.
Asta e…
Tipa pare o mare pacoste.
Ei bine, e…
N-am spus că e vorba de o femeie.
Am presupus și eu.
Un tip chipeș ca tine…
Să-mi trag palme, știu ce se întâmplă aici.
- Așa sper și eu. - Nu, tu…
Accentul, flirtul, întrebările țintite.
Ești agent străin.
Poftim?
Da, încerci să obții informații compromițătoare despre mine, nu?
Mergem sus, ne hârjonim, faci poze sexy
și apoi, bum, mă șantajezi.
Habar nu am despre ce vorbești.
Haide. Nu sunt supărat.
De ce să mă supăr? E grozav.
Trebuie să plec, scuze.
- Ce? Nu. - Da, a devenit ciudat.
Nu, nu pleca! Haide!
Ai fost foarte convingătoare. Era să mă păcălești.
E prima dată când sunt spionat prin sex.
MAX UNDE EȘTI?
MI-E FOAME.
E totul în regulă la consulat?
Da.
Da, e în regulă.
Era vorba de un alt caz la care lucrez.
A fost liniște la hotel?
Da, liniște și pace.
Nu pot să cred că ai făcut asta zece ani.
Da. Deja începe să-mi declanșeze stresul posttraumatic.
Plictiseala extremă…
combinată cu teama că lucrurile pot s-o ia razna oricând
și să-mi distrugă cariera.
Da, dar acum ești avocat, mai știi?
Nu tu conduci operațiunea.
Suntem aici doar ca să ne asigurăm că puștiul n-o dă în bară.
Ce bine arată friptura aia!
E clar că sunt atrași unul de celălalt.
Crezi că se culcă împreună?
Nu neapărat.
Dar nu e un semn bun pentru neutralitatea lui Owen.
Te-ai culcat vreodată cu o spioană?
Da. Dar nu m-am atașat emoțional de niciuna dintre ele.
Ele?
La mine cum de nu te-ai dat niciodată?
Chiar o să purtăm discuția asta
în rulota asta mucegăită?
Da.
N-am avut nicio relație care să nu se termine urât.
Presupun că te plac prea mult ca să ne stric relația.
Ce faci?
Documentez abaterile lui Owen.
În caz că va trebui să-l acuzăm.
Adică să-l distrugem.
Aceeași brânză.
Ți-am luat ceva.
Cum vei scăpa curând de mine,
am vrut să ai ceva care să-ți amintească de mine.
Mulțumesc.
E cel mai frumos cadou pe care mi l-a făcut vreodată cineva.
Probează-l.
Da. E grozav.
- Arată bine. - Da?
Îmi pare rău că nu ți-am luat nimic.
Nu, dar m-ai adus aici.
Cum o să fie acasă?
Dacă totul merge conform planului, cum arată viața ta?
Unde locuiești? Cum te distrezi sâmbăta?
Nu face asta.
Ce să nu fac?
N-are rost să-mi pui asemenea întrebări,
când știu că vor ajunge în dosarul meu.
Nu, n-ar ajunge.
Owen, dacă s-ar ajunge la limită
și ai ști că ai avea ceva de câștigat dezvăluind agenției secretele mele,
ai face-o.
Așa că îți fac o favoare că nu-ți împărtășesc nimic.
Adică nu-mi vei spune niciodată ce știi despre Goi?
Ba da, dă-l în mă-sa!
Cât timp Xander a stat în Belarus, a avut o aventură…
cu soția lui Chiril.
Băga-mi-aș!
Nu-l credeam în stare.
Chiril nu știe, firește, nu?
Chiril știa că soția lui îl înșela,
dar nu știa cu cine.
A torturat câțiva oameni ca să afle.
A oferit o recompensă când asta n-a mers.
Nu-i de mirare că Xander se teme de tine.
Ar putea fi ucis și concediat.
Mă duc la toaletă.
- Ne comanzi un desert? - Da, sigur.
Cine ești?
Chiril m-a trimis.
- Să mă omori? - Nu.
Mincinosule! Ia-ți adio de la creier.
Stai! Jur.
Mi-a cerut să aflu ce dracu’ cauți în Europa.
Ai venit după el?
Nu asta urmăream.
Dar acum sunt puțin supărată.
Zi-i șefului că am venit cu gânduri pașnice,
dar pot porni ușor și la război.
Dacă Chiril mai vrea să mă întrebe ceva,
să mă sune pe telefonul tău, bine?
Hai să lăsăm desertul.
Să mergem!
O să dorm eu pe canapea.
Te superi dacă merg repede la baie,
înainte să rechiziționezi toată… Ce?
Max!
Am nevoie de asta.
Tu ai nevoie de asta.
Nu mă mai lăsa să fiu singurul instinct pe care nu-l urmezi.
Poftim, iubito.
Să refaci plinul de electroliți.
A fost grozav.
Da.
Jeff?
Da?
Nu contează.
Nu. Ce te frământă?
E doar ceva legat de muncă.
Spune-mi. Poate te pot ajuta.
Bine. Avem o întâlnire cu un potențial client important,
dar partenerii țin totul secret.
Știu doar că această persoană a participat la o ședință de buget
cu șeful de cabinet recent.
Au participat câteva persoane la acea ședință cu Kevin.
- Mai știi și altceva? - Nu.
În mod normal, nu te-aș ruga, dar…
simt că rămân în urmă la muncă
și trebuie să atrag atenția partenerilor.
Bine.
Au fost Bill Connelly și Tracy Jimenez de la JPMorgan
și Lucinda Jackson de la Vanguard.
Bine, o să-i caut pe toți și o să văd cine intră pe ușă.
- Mersi. - O să te descurci grozav.
Ca să știi,
n-am raportat că ți-ai pierdut fiica.
Unele lucruri nu sunt treaba lor.
Mulțumesc.
Culcă-te.
Mâine e o zi importantă.
Îi dăm drumul.
Bun, avem 59 de minute să facem asta,
apoi iau avionul spre D.C., iar tu reintri în joc.
Detectez puțină tristețe în vocea ta?
O să-mi duci dorul?
Nu. Ție o să-ți fie dor de mine?
Nu.
Bună. Am venit la Markus Fischer.
- Te rog. - Bună dimineața.
- Cu ce vă pot ajuta?
Trebuie să scot niște bani din cont.
Desigur. Am nevoie de numărul contului și de codul de acces.
Mă tem că nu pot accesa contul. A fost blocat.
Nu, contul a fost deblocat, crede-mă.
Poți verifica din nou.
Dle, contul a fost blocat de SUA.
Nu numai că nu-l pot accesa, dar protocolul cere
să înștiințez OCAS că s-a încercat accesarea contului.
Nu. Nu face asta.
Te rog, lasă-mă două minute. Trebuie să dau un telefon. Revin imediat.
- Domnule, mă tem că… - Două minute. Relaxează-te.
Promit.
Ce ai făcut?
Se poate să fi încurcat timpii.
- Ai înțeles greșit ora? - Da.
- Ți-am dat un ceas aseară. - Hei, ușurel!
Când Linus mi-a dat intervalul, am presupus
că e după fusul orar din Geneva.
Acum cred că s-a referit la 10:00 în D.C., deci am ajuns cu șase ore mai devreme.
- Trebuie să rezolvi asta. - Am s-o rezolv. Rămâi aici.
Ceva e în neregulă.
Unde e Max?
Rahat! Știam eu că o să iasă prost.
Apelul dv. a fost…
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
Dar tu pari stresat.
- E vreo problemă la bancă? - Nu. Te sun când e gata.
Trebuie să țin linia liberă.
- El e. - Mă sună.
- Răspunde odată! - Să răspund? Și ce să-i…?
Alo?
Salut. Scuze că te sun așa devreme.
Am nevoie să mă scoți dintr-o încurcătură.
Ce e?
Am încurcat orele pentru deblocare
și nu pot lua legătura cu tipul de la OCAS.
Crezi că ai putea trece pe la mine, să vezi dacă e acolo?
Iese cu colocatarul meu.
Da, omule, nu se poate.
Da, am un virus gastrointestinal.
Trebuie să stau la un metru de toaletă.
Bine, mersi. Fă-te bine.
Salazar.
Bună, eu sunt.
Sper că nu e o tentativă tristă de a te culca cu mine, nu?
Nu, sunt la Geneva.
Dacă nu suni ca să ne împăcăm, de ce ai nevoie?
Vreau să mergi la mine acasă, să vezi dacă Terence, colocatarul meu, e acolo
și dacă iubitul lui de la OCAS doarme la el.
- Da, nu fac asta. - Te rog! Eu…
Am dat-o în bară.
Am nevoie de ajutor.
Care e adresa ta?
Bună dimineața!
Owen nu e aici.
Știu. Owen m-a trimis.
Ce se întâmplă?
Care dintre voi e Linus?
Owen vrea să vorbească cu tine. A fost o problemă la Geneva.
Bine. La naiba, lasă-mă un minut.
Owen e teafăr?
Nu am voie să dezvălui asta.
Ești la mine acasă la patru dimineața. Trebuie să știu că e teafăr.
Este, deocamdată.
Dar, cunoscându-l, nu va dura mult.
Va plonja în alt bazin plin cu rechini.
Nu, nu pot face nimic.
Odată ce un cont a generat o alarmă, nu mai poate fi deblocat.
- Va trebui să găsești altă soluție. - Bine, mersi.
- Am putea jefui banca. - Nu, nu jefuim naibii nicio bancă, Max.
Așa e, băncile elvețiene sunt fortărețe.
Cu băncile croate mai merge.
Ce? Nu te văd venind cu nicio altă idee.
Owen, unde te duci?
Mișcă!
Ce naiba?
Salutare! Ce faci?
Nyland chiar nu crede că pot să-mi duc treaba la bun sfârșit.
- Ne-a trimis ca întăriri. - Să te ajutăm.
Aiurea! Nimeni nu trimite avocați să ajute.
Ați venit să dați vina pe Owen dacă merge prost.
Asta e. Voi lua partea bună,
profitând de experiența ta clandestină ca să depășim obstacolul.
Mișcă-te, urcăm.
- Unde pleci? - Owen are nevoie de noi.
Nu, dacă are probleme serioase, CIA-ul va face o „extracție”.
Terence, nu e spion, e avocat.
Chiar dacă ar fi spion, știi că e alergic la a cere ajutor.
Deci vrei să zbori la Geneva să-l salvezi?
Au trecut doi ani de când v-ați despărțit.
Nu… Nu e vorba despre asta.
Noi doi suntem singurii cărora le pasă de el.
Doar noi îi purtăm de grijă. Fă-ți bagajele!
Avem bilete la clasa întâi, la 06:00.
- Mașina ne ia în 20 de minute. - Am de lucru.
Într-un birou fără ferestre care miroase a tristețe.
Locurile de la clasa întâi devin paturi, primești fursecuri calde la decolare
și băutură gratis pe tot parcursul zborului.
Bine, îmi iau liber.
Deci ai greșit fusul orar?
Da. E amuzant, dar nu e relevant pentru problema actuală.
Bine? Trebuie să scoatem banii lui Max.
Ce mama dracului se întâmplă?
Kitchens? Ce naiba cauți în operațiunea mea?
- Te-a trimis Dawn să mă ajuți? - Nu, lucrez la biroul juridic.
Am fost trimiși să-l ajutăm pe Hendricks.
Băgându-te în operațiunea mea fără să mă anunți?
Bună, Violet Ebner. Vrei să urci,
ca să nu se uite lumea în mașina sub acoperire?
Owen a dat-o în bară. Conturile sunt încă blocate.
- Trebuie să-i spun lui Dawn. - Ce anume?
Că ai pierdut controlul operațiunii sau că nu l-ai avut niciodată?
Dacă le-am spune că lucrăm la Fisc,
la un caz de evaziune fiscală, și vrem acces la cont?
Pentru ce?
Să retragem banii datorați ca taxe guvernului.
Nu, e o idee de rahat.
Să te dai drept angajat al guvernului SUA e o infracțiune federală.
Practic, suntem angajați federali.
Nu e o bancă regională.
Aici au ascuns naziștii tablouri Vermeer furate.
Securitatea e strictă. Verifică acreditările.
Doamne! Cum de am pierdut Războiul Rece?
Complicăm prea mult lucrurile.
Lucrăm la CIA. Care e mandatul agenției?
- Să se ducă naibii China. - Exact.
Să adune informații.
Da, și să le folosească pentru a obține un avantaj.
Trebuie să folosim ceva împotriva bancherului sau băncii
pentru a obține banii lui Max.
Am eu ceva, dar poate fi folosit doar ca amenințare.
Sunt expertă la amenințări.
Ce e?
- Bună. Ne-am întors. - După cum v-am explicat adineauri…
Îmi amintesc bine, dar acum e puțin diferit.
Vreau să ne dai acces la contul ei.
Altfel, va trebui să facem ceva în privința asta.
Știm că folosești acel cont ca să speli bani
pentru un conglomerat infracțional care are legături cu o…
organizație teroristă.
Dacă nu vrei să afle lumea despre asta,
ceea ce nu vrei, vei tasta acolo
și vei tipări un cec pentru tot contul ei.
Dacă știți despre acest cont,
înseamnă că îl monitorizați de la o agenție de informații.
Presupun că sunteți de la CIA, din moment ce tu ești american.
Dar uite ce mai știu eu.
CIA-ul nu ar da în vileag contul, pentru că, dacă ar face asta,
nu ar mai putea urmări banii care trec prin el.
Asta înseamnă că e o amenințare deșartă.
Așa că vă rog să vă cărați.
Ajunge cu rahaturile astea.
Oamenii lui nu ar da în vileag contul,
dar oamenii mei te vor arde de viu când vor afla
că ai devenit informator pentru CIA,
ajutând la monitorizarea activității infracționale și teroriste
desfășurate de banca ta.
E o minciună.
Cui îi pasă? Trebuie doar să dăm de înțeles că ești prieten cu noi
și vei sfârși mort într-un gang elvețian,
care e cel mai frumos gang dintre toate.
Poți să ții asta o clipă?
- Sigur. - Mulțumesc mult.
Dar morții sunt morți, nu?
Ce-ar fi să faci ce-ți cerem
și să duci o viață lungă, sănătoasă și fericită?
Chiar dacă aș vrea, nu-ți pot da acces la contul ei.
S-a blocat când am încercat să-l accesez mai devreme.
Am și o cutie de valori.
Ar putea să o deschidă, să avem acces la ea.
Da. Asta pot să fac.
Vă rog.
CĂPITANUL CASA ALBĂ
Bună, Jeff. Nu pot vorbi acum. Eu…
- Am fost concediat. - Ce?
Cred că am divulgat informații secrete.
Mă bucur să le spun oamenilor despre slujba mea.
M-a condus afară un pușcaș marin.
Doamne! Îmi pare nespus de rău.
Ce e?
Jeff e șomer din vina mea.
Ce? Cum?
N-ai spus nimănui despre discuția noastră, nu?
Nu, firește că nu.
Trebuie să închid. Ne vedem diseară.
De fapt, Jeff…
- Bună dimineața. - Jeff e șomer din cauza ta?
Mills m-a rugat să-l ajut să găsească informatorul.
Știu că nu am fost pe deplin sinceră cu tine.
M-ai mințit în față.
Nu m-ai fi ajutat dacă ți-aș fi spus adevărul.
Habar nu ai să fii părinte!
Draga mea, uneori toți trebuie să fim adulți
și să facem lucruri neplăcute pentru toți.
Șeful cancelariei prezidențiale mi-e dator și eu îți sunt datoare ție.
Toată lumea câștigă.
Mai puțin Jeff.
Nu faci omletă fără să spargi ouă, dragă.
Sunt o persoană slabă și oribilă și o să ajung în iad.
- Pot să te întreb ceva? - Știu ce o să spui.
Nu, călătoria asta nu e pentru Owen.
E pentru mine.
Fug de toate lucrurile cu care trebuie să mă confrunt.
Familia groaznică, slujba dezumanizantă, busola morală distrusă.
Mă simt pierdută și mi-e teamă,
iar salvarea lui Owen îmi dă un scop
când trebuie să mă simt din nou ca un om viu.
Voiam să te întreb dacă pot să-i dau lui Linus pijamaua ta din avion.
Dar da, toate astea sunt adevărate.
Puneți-o la loc când terminați și, vă rog, nu vă mai întoarceți în veci.
- Unde sunt banii? - Nu sunt bani.
- Diamante? - Nu.
Cum te va ajuta asta să-ți răscumperi intrarea?
Ăsta e la fel de valoros.
Obligațiuni la purtător? Certificate de acționar?
Chestii compromițătoare.
- Poftim, ia ăsta. - Nu, e în regulă. Mersi, ia-l tu.
Nu, am deja unul.
L-am luat de la omul lui Chiril când l-am bătut aseară
- …în baia restaurantului. - Ce…?
- De asta am sărit peste desert? - Da. Ia pistolul!
Futu-i!
Cum o chema?
Karolina.
Vrei s-o iei?
Nu.
Pune-o la loc!
Îl sun pe Chiril, să stabilesc o întâlnire.
Max la telefon.
Trebuie să ne vedem.
Ne întâlnim diseară.
- Ce le zicem celorlalți? - Nimic. Ne furișăm pe ușa din spate.
Nu. Stai așa. Scopul unei echipe de sprijin
e să ne ajute, ca să nu fim… uciși.
Crede-mă. Am fost spioană zece ani
și am învățat pe pielea mea că nu spui nimic nimănui
- …decât dacă ești nevoit. - Pare un mod convenabil de a face
orice vrei fără să ceri voie.
Nu poți să-mi spui că, după tine, colegii tăi nu te-ar trăda
dacă ar crede că i-ar ajuta în carieră.
Nu da nimănui ocazia să te trădeze.
Mai bine îți ceri scuze după ce supraviețuiești
decât să mori pentru că ai crezut în cine nu trebuie.
- Dă-mi să-ți văd telefonul. - De ce?
Stai.
Poftim. O pui la loc după ce încheiem afacerea cu Chiril.
Au dispărut.
Bancherul spune că au accesat cutia ei de valori
- …acum 30 de minute, au fugit prin spate. - Doamne!
Mulți oameni te vor moartă, Max.
Cu toate astea, sunt încă aici.
El cine e?
Un ucigaș.
Arată ca un copil.
Ce altă deghizare mai bună?
Nu va conta.
Nu te poate salva, dacă decid să te omor.
Atunci, nu vei afla niciodată cine s-a culcat cu Stasia.
Max, nu poți.
Știai cine era cu soția mea și nu mi-ai spus?
Atunci nu era în avantajul meu.
Recompensa.
Tot două milioane de euro sunt?
Da.
De unde știu că e adevărat ce-mi vei spune?
Păi…
Am poze.
Cu ei doi.
Împreună.
Ore întregi.
Ne-am înțeles?
Plătește-o.
Nu.
Trimite-i banii lui Lev.
Consideră-l un avans pentru o conversație viitoare.
Vreau să îndrept lucrurile, ca să pot veni acasă.
Știi că există oameni care nu te vor primi înapoi,
oricâți bani le-ai oferi.
Știu.
De asta îl am pe el.
Ce ai făcut?
Ce a trebuit ca să supraviețuiesc.
Mai am puțin și merg acasă.
Max, sper că ți-o tragi înăuntru.
Sunt un om mort.
Trebuie să plecăm.
Ce naiba e asta?
- Ăla e Owen? - Ce? Unde?
Hannah? Hannah, stai! Așteaptă!
Nu.
Cred că am văzut-o pe Hannah.
Subtitrarea: Alexandru Popovici