Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
MASSEYS JUL
Det er en fest
fuld af højlydt latter, glæde og liv. Det er den eksplosive magi, vi søger.
Når Fezziwig beder alle stoppe arbejdet, skal resten af skuespillerne komme ind.
Jeg noterede koreografien, hvis nu nogen glemmer det.
Ben, du er Fezziwig af en grund.
Du åbner festen juleaften,
så vær modig.
Ebenezer, glem nu arbejdet og mor dig lidt.
Ryd gulvet, alle sammen.
Hr. Massey, jeg er bange for, vi overstråler de andre.
I to er lige, hvor I skal være.
Bare rolig. Jeg har lært dine trin og replikker.
-Følg mig. -Hvorfor lod jeg hr. Massey lokke mig med?
Fordi du ikke fuldførte din vækstudfordring.
Jeg troede bare, det var et skema med mål.
-Jeg vidste ikke, at jeg skulle… -Gøre noget skræmmende?
Ja, og du gør det fremragende, må jeg sige.
Du har fanget Scrooges autenticitet, og du har Belles strålende gnist.
Du må altså lade, som om du kigger på mig.
Se længselsfuldt på Belle, mens du siger din replik,
men du tiltaler Mia.
Kender du denne kvinde?
-Åh, om jeg… -"Sandeligt, det gør jeg."
Belle, det er dejligt at se dig.
Hent spillemændene, maden og punchen.
I aften fejrer vi.
Folkens, ingen julelege til premieren.
Ind med hænderne, alle sammen.
På tre. En, to, tre.
Lige her, lige nu!
12 ÅR SENERE
-Hej! -Hej!
Hvordan går det? Holder du ud?
Ja, jeg holder ud. Hvad med dig?
Jeg har lige sagt farvel til eleverne og føler mig nostalgisk.
Men hr. Massey mindede mig om,
at det var rigtigt at fratræde min stilling som undervisningsassistent.
Tænk, at han er væk.
Jeg lander i morgen tidlig og tager til mindehøjtideligheden.
Godt. Så ses vi der.
Jeg talte med fru Massey.
Hun kan umuligt klare alle de juleaktiviteter,
som hr. Massey plejede at lave i byen alene.
Vi kan ikke lade hans yndlingstraditioner forsvinde,
så jeg bliver hele ugen for at hjælpe.
Det er meget Avery af dig.
Jeg sagde også, du ville hjælpe.
Det kan jeg ikke.
Jeg drukner i arbejde her.
Undskyld. Ved du hvad?
Hvorfor ringer du ikke til Mia?
Okay. Det gør jeg.
-Farvel. -Vi ses snart.
Farvel.
Og pludselig indså jeg.
Jeg så, og jeg vidste.
Og projektøren, som var blevet tændt på verden, blev pludselig slukket,
og der var aldrig et lys så skarpt som dette.
Som køkkenets stearinlys.
Vidunderligt!
Der er altid en.
Tak, fordi I kom.
Det her er blevet skabt af kærlighed. Fortæl jeres venner om det.
Tak.
Hej!
Undskyld, at jeg ikke har skrevet tilbage.
Jeg prøver at lave mit show.
Tillykke! Hvordan går det?
Det er fantastisk. Alt er godt. Jeg har fuldt hus hver aften.
Jeg beklager, at jeg ikke kan hjælpe fru Massey.
Jeg er her kun til mindehøjtideligheden. Jeg må tilbage.
Tænk, hvor sjovt det ville være at være samlet igen.
Sarah får aldrig fri til det.
Jeg beder hende bare om at få fri.
Ja, giv mig besked.
Jeg kan ikke bare tage fri.
Folk beder om fri til jul måneder i forvejen.
Sarah, ingen organiserer en julestokke-skattejagt, som du gør.
Det er sandt. Jeg har stadig rekorden for flest uløselige spor.
Præcis. Kom nu. Jeg har brug for dig. Culpepers børn har brug for dig.
Okay, fint.
Jeg spørger, men forvent intet. Det er et skud i tågen. Ring til Noah.
Måske har han tid.
Jeg ville gøre alt for fru Massey, men børnene har ferie,
så jeg er forælder 24/7.
Du er altid forælder 24/7.
Sæt farten ned. Tak.
Det her er fars værksted.
Jeg ville have røde kinder, ikke solskoldet hud.
Okay, hvad med det her?
Hvor mange dele af julemandens værksted kan I samle før frokost?
-850. -Fedt.
Teknisk set umuligt, men okay.
Vi vil se det, ikke? Klar?
Parat.
Start.
Ved du, hvor få gider at babysitte til jul?
Nej.
Men kan du ikke prøve? Hvad med Sarahs mor?
De er på tur i år.
Vi har brug for vennetid.
-Jeg skal se, hvad jeg kan gøre. -Okay, tak.
Vi ses til mindehøjtideligheden. Få så fikset den småkage.
Farvel.
Okay, jeg har brug for testere.
Hvem vil prøve?
Det vil jeg.
-Hej, mor. -Hej. hvordan går det?
Jeg er her stadig. Jeg retter opgaver.
Jeg er ked af det med hr. Massey. Jeg ved, du elskede ham.
Tak, mor.
Men det er så godt, at skolen laver
en særlig højtidelighed for elever, lærere og alumner.
Han fortjener det.
Sagde du ja til stillingen som underviser?
Jeg besluttede at sætte det på pause.
Virkelig?
Betyder det, du faktisk lyttede til mig og overvejer det, jeg sagde?
Jeg overvejede det.
Ja. Og?
Og jeg har besluttet at åbne min egen terapipraksis.
Hvad? Hvilken praksis? Vi talte ikke om en praksis.
Jeg ville tale om det, når jeg kom hjem i morgen.
Med hvilke klienter?
Det er en beslutning, du skulle have delt med os.
Har du sagt det til din far? Luke.
At åbne sin egen praksis er et kæmpe arbejde.
Har du nu gennemtænkt det?
Jeg gennemtænker alt.
Måske for meget.
Mor, hvis jeg skulle undervise på et universitet,
havde jeg bare sagt ja til U of M's tilbud her.
Jeg kigger allerede på lejemål.
Fandt du noget, du kan lide?
Du fortalte ham det!
Undskyld, far.
Nå, jeg skal hjem og pakke.
Vi ses i morgen.
Elsker jer.
VELKOMMEN TIL CULPEPER DEN FLOTTESTE BY I VIRGINIA
ET JULEEVENTYR INSTRUERET AF JAMES MASSEY
BILLETTER VED CULPEPER HIGH SCHOOLS TEATER
Jeg skal til mindehøjtideligheden, men knokler i nat.
Hvorfor har du bare sagt, at familien Dixons hus er klar om en uge?
Jeg får det gjort.
Det er jul.
Vi har givet folk fri. Det kan vi ikke tage fra dem.
-Vi kan miste omsætning. -Chris, jeg klarer det.
Nu kommer vi for sent.
I får det så sjovt med Fred og Leslie
-med at lave snemænd. -Vi behøver en gulerod.
-Og en hat. -Sarah, vi er klar. Snemænds-tilbehør?
Det skal I få.
Okay.
Har I tøj nok på?
-Ja. -Ja.
Glem ikke handskerne.
Ta-da.
-Det er en fed hat. -Du er den bedste, far.
Har du talt med din chef?
Jeg gav hende dine julesmåkager og en pebermyntemokka.
-Og? -Hun elskede begge dele.
Men det er stadig et nej.
I det mindste fik jeg juledag.
Lad os løbe om kap til garagen.
Og så var der fem.
Det er trist, men føles mere som en fejring.
Kom og se billederne.
-Hvordan har du det? -Godt.
Virkelig.
Godt.
-Godt at se dig. -I lige måde.
Jeg var så god i stykket.
Jeg var så bange i det stykke. Jeg ville bare lave rekvisitter.
Ja, du ville ikke spille skuespil, så han gav dig vækstudfordringen.
Jeg skulle gøre noget skræmmende.
Jeg måtte sætte mig selv først og skuffe min mor.
Og hvordan gik det for dig?
-Så godt, som da du opgav kontrollen. -Så er vi tilbage.
Skulle du ikke lære at kende forskel på spøg og alvor?
Min var, hvornår tiden var til leg og fokus.
Det føles så anderledes uden ham.
Ja, stedet falder fra hinanden.
Alt skal udskiftes og males.
Er det et tilbud om hjælp? Vi har brug for det.
Jeg tænkte nok, I stadig var her.
Hvem instruerer showet i år?
Vores nye engelsklærer. Vi håber på det bedste.
Jeres timing er fantastisk.
Vi ville lave en dedikation
til hr. Massey før premieren.
Vidunderligt. Kan vi hjælpe?
Hvis bare der var en tidligere elevrådsformand,
som kunne holde tale.
Det vil være mig en ære at tale på hr. Masseys vegne, rektor Carter.
Kald mig Larry. Vi er alle voksne nu.
Hr. Larry, jeg lader, som om jeg er voksen,
men for mig er det lyssværd og Lego.
I glæder jer sikkert til at være sammen,
så jeg vil give jer fred.
Og sig intet om dedikationen.
Vi vil overraske Lillian.
Jeg er også god til at holde taler.
Mia, du må gerne tale, men du kan ikke love at blive i byen.
Du har ingen babysitter, selvom du kender alle i Culpeper.
Og du er bange for at bede din chef om fri,
fordi du ikke kan slippe kontrollen.
Og din bror har givet alle fri hele ugen, så jeg forventer din hjælp,
medmindre du finder på en anden undskyldning, som jeg ikke køber.
Har du skrevet til min bror?
Det er ikke pointen. Kom nu.
Vi har ikke fejret jul sammen i årevis.
Hvornår sker det igen?
Vi er lige her, lige nu.
Jeg ved, alle har travlt,
men jeg kan ikke forestille mig en bedre måde at ære vores lærer på.
Ja, jeg savner julekaraoke.
Jeg savner voksne.
Jeg savner at lave lister, finde på spor og se børn konkurrere.
Jeg savner skattejagten.
Jeg lover, det bliver den bedste julekaraokefest
og den bedste voksenhed nogensinde.
Mine forældre kan passe drengene.
Jeg kan også passe drengene, for jeg skal bo hos jer.
P.S., må jeg bo hos jer?
-Selvfølgelig. -Se? Nu sker det.
Hr. Massey elskede julen mere end nogen, og han gav alt til disse begivenheder,
og hvis vi ikke hjælper, sker intet af det.
Så…
Hvem er med?
Skat?
Tillman!
Så længe du lover at give ham julemandsdragten.
Aftale.
Okay.
Hr. Massey på tre.
En, to, tre, hr. Massey!
Det ser godt ud.
Jeg laver julemandspandekager.
Det er godt tænkt.
-Tak. Det synes jeg også. -Ja.
Når de er hangry, er det for sent.
Vent, næsten færdig. Jeg vil bare lige dekorere dem.
Ikke med dem der.
De spiser ikke jordbær mere.
Jeg kan ikke lide frøene udenpå.
Spiser han dem ikke, vil jeg heller ikke.
-Siden hvornår? -Siden de sagde,
de ikke kunne lide jordbær.
Jeg ved ikke engang, hvad mine børn kan lide.
Det er bare jordbær.
Det er ikke bare jordbær. Hudson vil have tøj omvendt på nu.
Og hvad sker der for alle de forhindringsløb med snor overalt?
De er børn. De ændrer sig, som vinden blæser,
og vi skal bare følge flowet.
-Ordspil tilsigtet. -Jeg hader flowet.
Hvis jeg er så overvældet som turnuslæge,
hvad så, når jeg overtager min fars praksis alene?
Du bekymrer dig om fremtiden. Lige nu skal de bare have kulhydrater.
Vi finder ud af dit liv som fuldtidslæge, når det kommer.
Læg flødeskummet fra dig.
Jeg er garn-grinchen.
Jeg stjæler jeres julehumør.
Nej, vores garn. Gå din vej, grinch.
Jeg stjæler dit.
Jaså? Okay.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Er panelerne eller dørhylstrene kommet?
Nej. Ben, sæt dig ned.
Hør. Undskyld, jeg hidsede mig op i går,
men jeg skal nok få det gjort.
Det er ikke kun det. Ikke kun huset.
Leveringerne er forsinkede. Regnskabet er et rod.
-Jeg vil ikke gøre det værre. -For sent.
Jeg taler ikke som forretningspartner, men som bror.
Tag dig en pause.
Det er det sidste, jeg behøver.
-Jeg skal arbejde. -Jeg dømmer ikke. Jeg prøver at hjælpe.
Du har opgivet meget.
Du opgav baseball for at hjælpe fars forretning,
og du tog dig af mor, og så tog du dig af far.
Du har brugt jobbet som plaster lige siden.
Såret heler ikke.
Heler såret ikke? Hvad snakker du om?
Har Avery sagt det?
Hun har været meget hjælpsom. -Stop med at skrive til Avery.
Du tager fri i en uge.
Jeg har fortalt familien Dixon, at huset ikke bliver klar. Dine venner er her.
Du har ikke set dem længe. Mor dig.
Det er Avery, ikke?
Sig, hun skal slappe af. Jeg…
Jeg holder fri i en uge.
Det er Trevor. Jeg kommer for sent til pickleball.
Men godt. Selvom du ikke havde noget valg.
De ser alle meget små ud.
Det er pointen. Det skal føles intimt og sikkert for mine klienter.
Skal det også føles klaustrofobisk?
Okay, så er det nok.
Skat, du forlod et job med potentiale for opadgående mobilitet,
for at invitere folk ned i en lille kasse og rådgive dem,
fordi du ikke har sparet nok op til at klare overgangen.
De er ligeglade med pladsen. De kommer for min hjælp.
Der tager du fejl.
Det er som forskellen på en færdigkage
og en hjemmelavet honningkage-trifli.
Hvad ville du vælge?
Hvorfor taler vi om desserter?
Du har ikke gennemtænkt det.
Egen praksis er hårdt arbejde,
og du vil ikke se frugten af dit arbejde i mindst et år.
Undervisning er stabilt og givende. Derfor gjorde jeg det.
Tak for dine råd. Jeg skal gøre mig klar.
Jeg skal også gøre klar.
Jeg leder efter en daybed til verandaen, hvor jeg kan nyde min te.
-Mener du vin? -Ja.
Jeg ved, hvad jeg vil have, men kan ikke finde det.
Held og lykke.
Noah og Sarah har brug for hjælp med børnene.
-Har du og far noget imod at babysitte? -Nej, vi vil så gerne passe børnebørn.
Hvem ved, hvornår vi får vores egne?
Sig til Noah og Sarah, at det vil vi gerne.
Konduktører et og to, meld jer i cafébilen.
Godbidder venter.
Er de til salg, eller giver du dem væk?
De er til medborgerhuset, renseriet, de ansatte, alle, Sarah arbejder for.
Du må begynde at sælge dine småkager.
Hvordan skal vi begge arbejde?
Men du holdt skansen, så hun kunne udleve sin drøm.
Nu må du udleve din.
En startup er et fuldtidsjob, og hun mangler et år i turnus,
og så skal hun i farens klinik.
Det er Uri, scenechefen.
På grund af manglende salg må vi desværre aflyse resten af dine shows.
Mia?
-Er alt i orden? -Det er fantastisk.
Du har mere talent i den lillefinger
end alle bagere i Virginia, og folk skal opleve dit talent,
og det kan de ikke, hvis du ikke får chancen…
Taler vi stadig om småkager?
-Ja. -Mia, kan vi tage toget til New York?
Ja, kan vi det?
Ja, det kan I tro.
Ja!
God rejse.
Er det nyt?
Lad mig se.
Undskyld, fanget på arbejdet.
Jeg er hjemme med Mia. Vi havde glemt det.
Jeg bager småkager. Kom forbi.
Har du besluttet dig?
Cavaliers? Wolverines?
-Det kommer an på… -På hvad?
Om jeg vil gøre mig selv eller min mor glad.
Hm.
To ord. Vækst. Udfordring.
Det handler ikke kun om min mor. Ben spiller baseball på Vandy.
Mia skal på NYU på trods af hendes konstante tvivl.
Noah og Sarah holder sig tæt sammen.
Så hvis jeg vælger mig selv, skuffer jeg ikke kun min mor,
jeg bliver adskilt fra mine venner.
Wolverines, så. Kom så, Michigan.
Men hvad hvis vi bliver adskilt?
Jeg vil aldrig miste mine venner. De betyder alt for mig.
Hvordan sørger jeg for, vi bliver sammen?
Okay.
Stræk armene ud sådan her.
Når mine kære har det svært,
forestiller jeg mig, de holder en stor bold, og jeg holder tomrum.
Jeg lader dem hoppe rundt i mine sikre arme og åbne hjerte.
Jeg minder dem om, at livet er kort, og at det ikke er en generalprøve.
For det meste fortæller jeg, hvor elskede de er.
I vil gå igennem svære perioder, og når I gør,
vil du åbne dine arme og minde dem om,
at kærligheden er værd at kæmpe for.
Nu har jeg brug for din hjælp.
Tak, hr. Massey.
Undskyld, jeg brændte dig af.
Kan du hurtigt tilgive mig og komme? Jeg vil snakke.
Hej!
Er du okay?
Hvad sker der?
Hvad er der sket?
Teatret har dumpet mig.
Dumpet dig?
-Som når man slår op? -Over SMS.
-Kan de det? -Ja.
Hvis et stort show, man har skrevet og skabt, ikke sælger billetter, så ja.
Det kan de vel.
Jeg forstår ikke.
Jeg troede, det gik godt.
Jeg har løjet for alle.
Også for mig selv.
Og jeg har undervist på en high school for at betale husleje.
Er det ynkeligt, at det bedste i min uge er at undervise
humørsyge teenagere?
Ikke hvis det gør dig glad.
Jeg svarede ham ikke.
-Hvem? -Hr. Massey.
Sidste gang han kontaktede mig, kunne jeg ikke fortælle ham,
at det ikke gik, som jeg ville, og så svigtede jeg ham…
Absolut ikke. Han var så stolt af dig.
Det er vi alle, og han ville ikke ønske, du bar rundt på det.
Men hvis du brænder mig af igen, ringer jeg til Culpeper Times.
Aftale.
-Jeg går ind. -Kan du dufte sukkeret?
Det kan du tro.
-Jeg kommer straks. -Okay.
Jeg er fortiden, nutiden og fremtiden.
Bliv i det. Du kan godt.
-Magien venter lige bag ordene. -Magi?
Jeg er så bange for fremtiden, at jeg ødelægger nutiden.
-Der er stadig tid. -Nej.
Avery, Ben og Sarah er alle blevet optaget tidligt.
-Det bliver du også. -Hvad, hvis jeg ikke gør?
I livet, især i showbusiness, er fiasko uundgåelig.
Men vi bor ikke det.
I det mindste prøver du.
Den dag, det ikke længere er sjovt, er den dag, du går videre til det næste.
Og det næste er altid et perfekt ufuldkomment menneske,
klar til at erklære sit formål.
Hvis NYU siger nej…
Det er deres tab.
-Det var overbevisende. -Okay.
Fra starten igen.
Jeg har julen i hjertet og prøver at holde den der hele året.
Jeg er fortiden, nutiden og fremtiden.
Jeg er hos Pammy. Hvor er du?
Undskyld det i morges.
Jeg arbejdede på scenen og glemte det.
GØRELISTE
Du kan gøre det godt igen ved at hjælpe mig
med legetøjsindsamlingen og med at vælge en gave til min mor.
En umulig opgave.
Undskyld for i morges, Ave.
Det er bedre, at ingen kom, for nu kan jeg give jer for meget arbejde
uden at føle skyld.
Og jeg tilgiver dig for en småkage.
Din liste skræmmer mig.
Hold da op.
Så gode.
Det er de bedste småkager, jeg nogensinde har smagt.
Ja. Han starter en forretning.
-Hvad? Fantastisk! -Nej.
-Jeg starter ikke et firma. -Jo.
Jeg bager bare småkager til folk, og så må vi se.
-Noah, du er nødt til det. -Jeg skal nok.
Når min kone ikke arbejder 100 timer om ugen, og børnene er på college.
Vi arbejder på ham.
Okay, Noah, du er god til at bage.
Hvad med at bygge?
Jeg byggede engang en hel juleby i Lego.
-Hvorfor? -Du hjælper Ben med scenen.
Det tror jeg ikke, Ben vil have.
Er I stadig ikke ovre, at du sagde, han ikke var sjov mere?
Jeg prøvede bare at opmuntre ham.
-Det var en joke. -Vi må arbejde på din komik.
Gid, jeg kunne tage det i mig. Hvad skal jeg sige?
Mænd kommunikerer bare ikke.
Derfor dater jeg kvinder.
I får masser af tid til at snakke, mens I bygger på scenen.
Du og Sarah skal også spille hr. og fru Julemand
til vores legetøjsindsamling i medborgerhuset den 23.
Jeg har ventet hele mit liv på at være julemanden. Jeg er klar.
En sidste ting. Er I klar på vores karaokejulefest i morgen?
Jeg har fri som en fugl.
-Min mor og far kan babysitte. -Så siger jeg ja.
Hvorfor har Santa Klaus et fornavn,
mens fru Klaus ikke har?
Jeg elsker din hjerne.
Tak.
At undervise er at røre et liv for evigt.
Det er for lamt.
-Banke, banke på. -Hej, far.
-Hej. -Kom ind.
Undskyld, jeg afslørede vores hemmelighed. Men jeg er så stolt af dig.
Du vil lyse alle de kontorer op.
Tak, far. Det havde jeg brug for at høre.
Det er svært at være håbefuld, når mor holder øje.
Nej, hun er også stolt af dig. På sin egen måde.
Hvis måde?
-Jeg opdaterer bare far. -Okay, tag jer ikke af mig.
God snak.
Ho, ho, ho, glædelig jul!
Er du virkelig? Eller er jeg så udmattet, at du er blevet
en del af min julefantasi?
Ho, ho, ho, nej! Jeg findes!
Vi skal være julemanden og julemandens kone.
Ligesom hr. og fru Massey var.
-Hvornår? -Den 23.
Vi skal dele legetøj ud til børn,
og jeg kan ryste min mave som spændende gave!
Jeg kan ikke den 23. Vi har talt om det.
Jeg skal arbejde sent, så jeg har fri juleaften.
-Det tager kun en time. -Lad nu være.
Du har spurgt alle andre reservelæger, men ingen kan?
Undskyld, at jeg har et job.
Er mit ikke et job?
Sådan mente jeg det ikke.
Du er den eneste, der ikke prøver. Selv Ben træder til.
-Jeg vil da gerne more mig med venner. -Vil du virkelig?
Hvad skal jeg gøre?
Du må ikke vågne om 30 år og indse, at du gik glip af alt.
Hr. Massey, undskyld. Jeg ville bare lette stemningen.
Alle var stressede, Mia koksede helt,
og ingen var på deres pladser, hvilket var deres skyld, ikke din.
Du har lige beskrevet en perfekt første tekniske gennemgang.
Perfekt?
Det var en katastrofe.
Tekniske gennemgange skal være katastrofale.
-Og de er også mine favoritter. -Seriøst?
Der finder vi fodfæste sammen og ser noget, vi har skabt, blive levende.
Så du er ikke vred?
Der er en tid til arbejde og en tid til leg,
og til ikke at tage os selv for alvorligt. Det forstår du. Det er din superkraft.
Mist aldrig din legesyge ånd. Du skal bare kunne tøjle den.
Men giv aldrig op.
Tak, hr. Massey.
Der er en, der er glad. Arbejdede du hele natten?
-Jeg så tændt lys, inden jeg gik i seng. -Det er ikke arbejdsrelateret.
Avery bad om hjælp til legetøjsindsamlingen.
Gjorde hun?
Hvis du vil drille, så hjælp i det mindste med at slæbe.
Okay, jeg skal ud at shoppe.
Hvilken slags shopping? Må jeg komme med?
Ben og jeg skal se, om folk i gågaden vil deltage i legetøjsindsamlingen.
Du har været meget sammen med Ben på det seneste.
-Mor, begynd nu ikke. -Jeg siger bare,
at det ikke er et tilfælde, hr. Massey har ført jer sammen igen.
-Selv i hans fravær. -Vi er ikke sammen.
Det er en god måde at ære hr. Massey på.
Han var altid god til at gøre julen speciel for børnene.
-Han fik det indre barn frem i os gamle. -Tal for dig selv. Jeg er aldret fint.
Jeg må smutte. Vi ses senere.
Okay, farvel.
Tricia?
Hvis hun og Ben endelig finder sammen,
så kommer hun hjem.
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Går det godt? -Ja, og dig?
Det går godt.
Jeg har en overraskelse.
Ben, de er fantastiske. Hvornår havde du tid til at lave dem?
Fordelen ved søvnløshed.
-Er du klar? -Ja.
-Kan du lide dem? -Jeg elsker dem!
Jeg elsker min kone.
Lige siden high school.
Alt det med hr. Massey fik mig til at indse, vi ikke må tage tid for givet.
Du frygter, at hun gør det?
Hun er bare…
Hun kender ikke andre måder.
-Værsgo. -Tak.
Du ved…
Sandheden er, at jeg altid har haft en godartet misundelse over,
at hun har noget, hun elsker.
Sarah giver alt til sit arbejde, men der er ikke meget tilbage til os.
Du giver alt til drengene, og der er ikke meget tilbage til dig.
Jeg lovede Sarah at blive hjemme med drengene,
indtil hun er færdig med sin turnus, men jeg vil så gerne bage.
Jeg kan ikke tage det første skridt.
Du er bare ikke typen til første skridt.
Du er typen, der skal skubbes, men det er derfor, du har mig.
-Jeg skubber dig gerne ned fra et bjerg. -Jaså? Tak, min ven.
Og når du springer, ved jeg, du kan flyve.
-Tante Mia, hjælp! -Ja, forstærkninger på vej.
Samarbejde gør drømmen.
Kom så.
Hold da op. Se lige her.
Vi ville sætte den på træet.
Hvad?
Vi har kun 20 minutter.
-Glem journalerne. Lad os spise. Jeg kan ikke.
Jeg skal være færdig. Jeg skal mødes med venner til julefest.
Det er første gang i årevis, klassen er samlet igen.
Det er sejt. Eller ikke.
De vil have, jeg tager fri,
-og det vil jeg også. -Men du kan ikke bare tage ugen fri.
Præcis.
Det er rart at blive forstået. Jeg begyndte at føle mig som en grinch.
Hvor mange vagter er det?
-To. -Nemt.
Du tog Joes vagter, da han skulle til computerspilsturnering.
Hvad? Han sagde, han skulle til sine forældres guldbryllup.
Vi ringer til Joe, og jeg tager din anden vagt.
-Hvem skal passe Ava? -Det finder jeg ud af.
Du har hjulpet mig enlige mor så ofte.
Jeg har din ryg.
Seriøst, mange tak.
Og legetøjsindsamlingen til hospitalet er den 23.
så den tager Joe, så du og Ava kan komme.
Aftale. Spis så.
Bare to sekunder mere.
Tak for hjælpen med legetøjsindsamlingen.
Vi elskede James højt, og vi savner ham.
Det gør vi også.
Jeg frygtede, det ikke ville ske i år.
-Hvor meget legetøj vil vi donere? -Så meget som muligt.
Chris og jeg vil også donere.
Se hende lige.
Er hun ikke sød?
Så sød.
Vi finder dig et godt hjem.
Jeg kan huske, da I var små, og jeres forældre tog jer med herind.
I to var altid uadskillelige.
Ikke sært, at I fandt sammen.
Nej, vi er stadig bare gode venner.
Er du sikker på det?
Tror du, børnene vil kunne lide dem?
Vi får brug for en større donationskasse.
Rejs dig og gå med mig.
Jeg sagde, rejs dig og gå med mig.
Jeg er dødelig.
Jeg falder bare.
Ja, det er replikken. Tak.
Jeg er dødelig. Jeg falder bare.
Hvis du rører min hånd der, vil du blive holdt oppe i mere end dette.
Jeg ved, vi ikke kan flyve, men du må opføre dig,
som om du kan, ellers ser det dumt ud.
Jeg ville også have, de gjorde sådan,
at jeg kunne spille Peter Pan.
Undskyld. Hvem er du?
Jeg har brug for en pause.
Lad os tage fem minutters pause. Eller femten.
Undskyld, jeg afbryder. Jeg…
Det er fint. Du havde replikken.
-Ja. -Er du spøgelset fra fremtiden?
Jeg spillede SCP det sidste år. Ja, jeg gik her for en million år siden.
-Jeg er Mia. -Jeg er Tammy.
Hej.
Jeg savner hr. Massey så meget. Ikke kun fordi stykket er en katastrofe.
-Ja, han er den ægte vare. -Uerstattelig.
-Av! Bare rolig! Jeg er okay! Jeg er okay! -Hun er tydeligvis ude på dybt vand.
Vil du hjælpe?
Nej, jeg besøger bare gamle græsgange.
Nogle af mit livs bedste minder var her, så jeg vil bare se showet.
Hav lave forventninger.
Du er sjov.
Har du råd?
Altså…
Jeg…
Du kan gøre alt med din fantasi.
Så hvis alt falder fra hinanden omkring dig,
skal du bare tro på det, så følger publikum med dig.
-Tak. -Ja.
-Hvor ofte øver I? -Hver dag.
-Fra 10 til 14. -Hold da op. Okay.
Sejt. Farvel.
De kasser var fantastiske.
-Tak for at lave dem. -Jeg hjælper gerne.
Hvad gør jeg med min mor?
Jeg fandt ingenting.
Jeg har brug for noget, der ikke får hende til at sige: "Tak, skat."
Du har da en mor at købe gave til.
Det er jeg ked af.
-Jeg har det forfærdeligt. -Nej.
Undskyld.
Jeg ved, din mor er besværlig. Det var min også.
Jeg siger det kun, fordi jeg… Jeg ville ønske, jeg havde en jul til.
En gave til.
Hvad ville du give hende?
Vores sidste jul sammen lavede jeg en gyngestol til hende.
Og hun elskede at sidde udenfor med en stor kop te
og se fuglene ved solopgangen.
Hun elskede alt, jeg lavede.
Hvad siger du til at lave en daybed til en veranda?
En daybed.
Det kan jeg vel godt lave for dig.
Og din mor.
Okay.
Ja, Mia!
-Kommer Sarah? -Det er uklart.
-Vil du tale om det? -Nej.
Jeg tænkte, I kunne arbejde på scenen sammen.
-Jeg har ikke brug for hjælp. -Se selv.
-Han har ikke brug for hjælp. -Det har I begge.
Hun prøver at sige, at vi alle gerne vil have,
I retter op på misforståelsen.
-Jeg misforstod intet. -Jo.
Jeg gider ikke det her lige nu.
Nu skal Noah Wong synge "We Wish You A Merry Christmas."
Nej.
Nej, det er okay.
-Nej, nej. -Jo, jo.
Ellers tak, Mia. Det skal jeg ikke.
Noah.
Jeg kunne ikke lide det i high school og heller ikke nu. Tving mig ikke.
-Okay. -Okay?
Okay.
Undskyld, bare gå videre til den næste.
Noah, Noah, Noah!
Hvem er den næste?
Hvad med hr. Wong?
Det er ret ligetil. Du skal bare gå ud som dig selv og komme ind som en anden.
Siger du, hvem jeg skal være, når jeg kommer tilbage?
Alle andre end dig. Tænk ikke for meget. Det er improvisation.
Der er kun én regel.
Efterlad din frygt ved døren,
ellers får du ikke muligheden på den anden side.
-Hvilken mulighed? -Muligheden for at blive noget.
Så lad os se, hvem Noah bliver til.
Men døren er din dørtærskel.
Som dimission i high school.
Bare tag det første skridt.
En hel verden venter på den anden side.
Noah! Noah! Noah!
Noah! Noah! Noah! Kom nu, du kan godt.
Noah! Noah! -Jeg skubber dig.
Hvis du kan det, kan du alt.
Gør det for hr. Massey.
Noah! Noah! Noah!
Hr. Massey, den her er til dig.
Ja!
Juhu!
Vi ønsker dig en glædelig jul
Og et dejligt…
God jul til dig, hvor end du er
God jul…
Hej! Godt, du kunne komme.
Jeg byttede min vagt for skattejagt og rollen som fru julemand.
-Hvis Noah stadig vil have mig. -Sarah, kom nu.
Jeg har brug for lidt mere hjælp.
-Nej, ikke mig. -Kom så.
Ben, kom nu.
Ellers tak.
Kom nu, syng med os for gammelt venskabs skyld.
Avery, ellers tak.
God jul og godt nytår
Vi går ikke, før vi får noget
Så kom herhen med noget
God jul og godt nytår
Ben!
-Ben, hvor skal du hen? -Hjem.
Undskyld, jeg prøvede at hive dig op. Jeg gør det ikke igen.
-Kom nu med ind igen. -Det er ikke det.
Jeg vil bare gerne væk.
Det er ikke det. Handler det om Noah?
Nej. Jo, men nej. Noah forstod det ikke dengang,
-og ingen vil forstå det nu. -Prøv på mig.
Avery, alle derinde lever livet, som om alt er fint.
Dårlige ting sker ikke for dem.
Ja, hr. Massey døde, ikke? Og det gør ondt på os alle, men Avery…
Jeg mistede mine forældre.
Jeg lever ikke længere i den verden, jeg kendte.
Det er jeg ked af.
Det er sandt, jeg forstår det ikke.
Jeg…
Jeg ville ønske, jeg kunne more mig og synge derinde.
Jeg vil gerne have sjove Ben igen.
Det er, som om nogen har hamret min krop i småstykker,
og jeg prøver at samle den, men kan ikke finde stykkerne.
Jeg frygter, den er væk for altid.
Jeg kan ikke love dig, at vi kan sætte dig sammen igen,
som du var engang.
Du bliver aldrig den samme.
Og det er okay.
Men jeg kan love dig, at den person, vi finder på vejen, vil være fantastisk.
Endnu mere, end han var engang.
Vi?
Ja.
Vi.
Det lyder godt.
Godmorgen.
-Hej, skat. -Godmorgen.
Har du sovet godt?
-Jeg sov godt. -Hvordan sov du?
-Godt. -Vil du have mere, skat?
Du må være tørstig efter al den sang.
Jeg aner ikke, hvad du taler om.
-Hvad arbejder du på? -Ikke noget. Jeg…
Jeg vil købe nye kageforme.
Lad mig se. Så jeg ved, hvad jeg skal købe.
-Jeg ved, hvor meget du går op i bagning. -Jeg sender dig et link.
Okay.
Jeg må hellere gå ovenpå og blive færdig
-med skattejagten. -Okay.
Hør.
Tak for at få ugen til at gå op.
-Det betyder meget. -Selvfølgelig.
At sige det højt til hende vil hjælpe med at få gang i forretningen.
Jeg har ikke engang en idé om den endnu.
Hun har så travlt, at hun ikke bemærker det.
Hej, det er Avery.
Hej, frk. Taylor. Det er Susan fra University of Virginia.
Jeg ringer angående din ansøgning om et lektorat.
Undskyld, hvem? Hvor ringede du fra?
Susan fra University of Virginia.
Og du ringer, fordi…
Vi har modtaget dit CV og vil gerne tale med dig om stillingen.
Det er jo fuldtid i ni måneder, så…
Undskyld, jeg afbryder, men jeg er lidt forvirret.
-Jeg har ikke indsendt et CV. -Det har jeg.
Kanelsnegl?
Hallo, er du der stadig?
Susan, der er vist sket en stor fejlkommunikation.
-Jeg ringer tilbage. -Okay.
-Mange tak. -Farvel.
Det er vidunderligt, at de ringede tilbage så hurtigt.
Hvorfor gjorde du det uden at spørge?
Du traf en beslutning uden at spørge mig eller din far.
Jeg er voksen, det behøver jeg ikke.
Avery, dette job er perfekt til dig.
-Du kan rådgive og undervise. -Jeg vil starte min egen praksis.
-Det ved du. -Hør, denne fugl er allerede i din hånd.
-Det er tilfældigvis på din gamle skole. -Ja.
Jeg ved ikke, hvorfor det overrasker mig hver gang.
Hver gang hvad?
Hver gang du beder mig opgive noget for at gøre dig glad.
Er du ikke lidt overdramatisk nu?
Du behøver ikke svare nu.
Det er jul. Susan forstår nok, at du skal tænke lidt.
Jeg skal tænke lidt. Du har ret.
Undskyld mig.
Jeg skal klæde mig ud som nisse og på skattejagt.
Før vi begynder, vil jeg sige tak
for at gøre det her. Jeg er så taknemmelig.
Min mand, James, smiler ned til os.
Okay, børn, kom herover.
Det er tid til den årlige slikstokke-skattejagt.
Værsgo, Sarah.
Der er kun to regler.
Et: Vi kan ikke hjælpe jer med svarene,
I må selv finde ud af det.
To: Hav det sjovere end nogensinde før.
Det er jeres nissevenner. De er her for at hjælpe jer i dag.
Find jeres nisser, og lad legen begynde.
"Julemand elsker mælk og småkager.
Det gør altid hans knæ bløde.
Gå hen, hvor småkagerne er søde, og alle børn aftaler et møde."
"Det er juletid, indtag en positur.
"Næste spor findes, hvor jeres forældre køber jeres tøj på shoppingtur."
"Vil I have julemandens kræfter,
så tag hen til stedet med flest blomstersafter."
-Blomsterbutikken! -Ja! Afsted!
"Han fylder alle smås liv med sjov og gøj,
hvor drenge og piger får deres julelegetøj."
-Legetøjsbutikken. -Tag hen og kig.
Du gør det virkelig. Har tid til arbejde og leg.
-Jeg tager noter, hvis jeg får børn. -Ros mig ikke alt for meget.
-Jeg ved ikke, hvordan man gør. -Det gør ingen, før de er i det.
Jeg tilbringer al min vågne tid med børn, så jeg er rusten i voksensnak.
Vi behøver ikke tale.
Så taler vi aldrig sammen igen resten af livet.
Det mente jeg ikke.
"Tag pymajas på og så står julesokkerne for tur.
I finder tredje spor ved siden af et ur."
Hold da op!
Skolen leder efter en afløser for James.
Det er umuligt at udfylde den plads.
Hvem anbefalede du?
En med teaterbaggrund, god til børn og en fantastisk leder.
-Den person vil passe godt til jobbet. -Det ville være skørt ikke at sige ja.
Han er så god og ubesværet med dem.
Han ved, hvad de behøver,
hvornår og hvordan.
Noah er meget sammen med dem.
Indtil han starter sin forretning,
og så vil han forstå, hvad du oplever.
Hvilken forretning?
Jeg siger hele tiden det forkerte.
Jeg prøver virkelig.
-Kan du møde mig på halvvejen? -Hvorfor skulle jeg?
Din måde at være der for mig var at lave en joke om, at jeg ikke er sjov.
-En dårlig joke. -Ja.
Folk kom med gryderetter, skinke, sodavand, plantain.
Jeg havde nok Pimento-ost i køleskabet til at bade i det.
Ved du, hvem der ikke kom forbi?
-Dig, Noah. -Jeg tog dig med ud for at distrahere dig.
Du fik mig til at føle, du kun kom, hvis jeg var sjove Ben igen.
Her er det sidste spor.
Glædelig jul, alle sammen!
Okay, en efter en, og så går vi i ring. Husker I det?
Hvor er Ben?
Jeg kom måske til at gøre ham ked af det.
Fiks det. Vi prøver at have en god uge sammen,
og det kan vi ikke på grund af jer.
Kom nu. Vi er trætte af det.
Ben er på vej til teatret for at arbejde på settet.
Det er jeg også. Du burde komme og hjælpe.
Starter vi en småkageforretning?
Jeg må løbe!
Jeg lover, vi taler om det senere, men lige nu må jeg ordne det med Ben.
Gør det.
Og kom så hjem og fortæl, hvorfor jeg er den eneste, der ikke ved det.
I dag er ikke din dag.
Det er som i high school igen, og jeg skal vælge min mors gamle skole
frem for mit førstevalg.
Jeg kom ind på Michigan, men det er ikke pointen.
Det er svært ikke at falde tilbage i gamle vaner derhjemme.
Vil du høre en hemmelighed?
Ja.
Vores Michael ville på musikkonservatoriet.
Men vi tænkte, at en uddannelse i humaniora ville være bedre.
I sidste ende var det ikke vores valg.
-Han tog på konservatoriet. -Og elskede det.
Intet kan slå en hurtigere ud
end at give alt til en, man elsker, og så indse, at det stadig ikke er nok.
Det er så sandt.
Vi forældre ønsker det bedste for jer.
Men nogle gange er det svært at skelne mellem jeres og vores bedste.
Derfor skal du kun være ansvarlig for dit bedste.
Tak.
Jeg plejede at gå til hr. Massey med det her.
Nu kan du komme til mig.
Du er lige blevet taget i hånden, Scrooge,
og I er begge fløjet ud gennem vinduet.
Kom så.
Her, lad mig hjælpe.
-Jeg har styr på det. -Med al respekt, det ligner det ikke.
Nu skal I høre.
Skuespillerne har brug for vores hjælp.
-En masse hjælp. -Så kan I ikke gå derom og udrede det?
I elsker hinanden, vi skal bygge færdig, det er jul.
Okay, godt.
Så går I hånd i hånd gennem vinduet ud på landet, hvor Scrooge var dreng.
Så…
-Er vi okay? -Nej, vi er ikke.
Jeg vil have en undskyldning.
Jeg tænkte bare, at vi nikkede til hinanden.
Ja, selvfølgelig. En undskyldning.
Jeg er så ked af det.
Jeg er ked af, at jeg sagde, du ikke var sjov.
Det var en led, ufølsom joke, og det er ikke sandt.
Du er så sjov.
-Ikke på det seneste. -Hør nu.
At se dig kæmpe med kulissen.
Det var sjovt.
Og jeg er ked af, at jeg ikke var der, da du havde mest brug for mig.
Jeg havde lige fået mit andet barn. Jeg druknede i mælk og bæ, og var så træt,
at jeg knap kunne komme ud af døren.
Det er ikke en undskyldning, men det er sandt.
Jeg er også ked af, at der kom så stor afstand
mellem os, før jeg sagde undskyld.
Det sætter jeg pris på.
Jeg elsker dig.
Du skræmte mig.
Det glemte jeg.
At du har startet et firma uden at sige det?
Ja, men nej, for jeg er ikke begyndt endnu.
Men du vil gerne?
Det ved jeg ikke.
Måske. Jeg nævnte det for Mia, og hun havde en vision,
-og Avery elskede det. -Så du talte med Mia,
Avery, og havde du været på talefod med Ben,
havde du også fortalt ham det, men ikke din kone.
Forresten er Ben og jeg gode venner igen.
Det er ikke vigtigt.
Er det os?
To mennesker, der glider ind i hvert deres liv?
Nej.
Nej. Hør, Sarah.
-Det sker aldrig for os. -Det føles, som om det er sket.
-Godt, du og Ben er venner igen. -Sarah?
-Godmorgen. -Godmorgen.
Godmorgen, skat.
Jeg har lavet din livret, morgenbradepande med majsgrød.
Jeg er faktisk ikke så sulten.
-Og jeg skal til legetøjsindsamlingen. -Okay. En kop kaffe, så.
Jeg køber en hos Pammy.
-Tak, far. -Det var så lidt.
Hvad er det, jeg gør forkert?
Kan du huske, hvad du sagde til din mor,
-du ikke ville have til brylluppet? -Min eneste hademad, reje.
Ja, og hun købte dem alligevel.
En masse, faktisk.
Jeg har aldrig set så mange rejecocktails.
Jeg var så vred på hende, men det handlede ikke kun om rejerne.
Hun skulle stole nok på mig til at lade mig planlægge bare én ting
til mit eget bryllup, i mit eget liv.
At hun tænkte, jeg var dygtig nok.
Klog nok.
God nok.
Jeg ville bare ønske, at æblet var faldet længere fra træet.
Ho, ho, ho. Okay, kom herop.
-Glædelig jul. -Glædelig jul.
Okay, lige der.
Okay, hvem er den næste?
Hej.
-Hej. De her småkager er så gode. -Ja, det ved jeg.
Sarah tager altid Noahs småkager med på hospitalet i ferien.
Men jeg når kun at få én, før de er væk.
Bare tag den.
-Sig "tak". -Tak.
Okay, lille ven.
Jeg har hørt fra flere af mine nisser,
at du har været en god lillebror i år. Er det rigtigt?
Så jeg vil sørge for, at du får den scooter til jul.
Og hjelmen. Sikkerhed først.
Nemlig, skat.
Glædelig jul.
Noahs småkager får masser af opmærksomhed. Godt for ham.
Han kan bage.
Ja, vi er gode venner igen.
Godt for jer.
Hvad skal du senere?
Undgå min mor. Hvorfor?
Kommer du forbi?
Ja.
Vi har fire slags, og hvis du vil have flere småkager,
kan jeg tage mod bestilling.
-Stik mig fem dusin. -Jøsses.
-Okay. -60 småkager.
Til gaver og mig.
-Jeg vidste ikke, du solgte dem. -Det gjorde jeg heller ikke.
Du skal bage hele ugen.
-Jeg har ti bestillinger. -Mia, det er ikke en forretning endnu.
Tænk ikke på, hvordan det vil ske.
Bare gør det.
Okay.
-Godt. -Hvem vil have kager?
Okay. Kom bare.
Hvad ville få din søster til at få det bedre, Teddy?
Hun er på hospitalet, og hun ville få det bedre, hvis hun kunne male og tegne.
Hun elsker kunst.
Det lyder som tegneudstyr. Ikke, Julemand?
Absolut.
Julemanden har den perfekte gave.
Jøsses, da.
Tak!
Glædelig jul!
Kunne du mærke det?
Som lille tog min far mig med til børnehospitalet
for at se til en patient.
Det var jul, og den lille dreng var så bekymret for,
at julemanden ikke kunne finde ham.
Så da du spurgte, hvad vi ville gøre
for at give tilbage til samfundet, tænkte jeg på ham.
Og alle de andre børn, der var indlagt i julen.
Jeg følte, jeg var nødt til det.
Det kaldes formål. Og du har vist lige fundet et af dine.
Formål giver mening. Og mening giver lykke.
Det bliver en meget glædelig jul.
Glædelig jul!
Sarah. Jorden kalder Sarah?
Undskyld. Jeg ville bare…
Glem det. Sagde du noget?
Jeg sagde bare, hvor godt det er, at Noah starter sit eget firma.
Han får halvdelen af min løn for de småkager.
Ava vil ud at kælke. Vil du med drengene?
Ja.
Vil I med ud at kælke?
-Ja! -Okay!
Vi ses om lidt.
Hvor skal I hen?
Jeg vil kælke med Chloe og Ava.
Giv mig fem minutter.
-Jeg kommer med. -Nej.
Se alle dine nye kunder.
Sælg dine småkager. Jeg tager drengene.
Det er okay, det lover jeg.
Okay, vi ses derhjemme.
-Okay, hvem er den næste? -Okay.
Hej gode nyheder, jeg så et af dine shows,
og vil have dig til audition i New York nu.
Ring tilbage. Prøver starter 2. januar.
Du godeste.
Hvad?
-Hvad så? -Ikke noget.
Vi er færdige her, hvis du er klar til at undgå din mor.
Lad os gøre det.
-Klarer du resten? -Ja.
-Fortæl det senere. -Okay.
Da du inviterede mig over, vidste jeg ikke, det var arbejde.
Det er til din mor.
Som jeg stadig er vred på.
Hvad har Patricia gjort?
Hun har søgt et job på mine vegne bag min ryg,
fordi hun ikke kan lide mine livsvalg.
Hun burde i terapi.
Du har vist haft en god uge.
Jeg var vred på min bror, og tænk, at jeg siger det her,
men han havde ret.
Jeg havde bare brug for at tænke.
Fandt du ud af noget?
Ja, at jeg har været ulykkelig i lang tid.
Hvornår var du sidst lykkelig?
Baseball.
Men det skib er sejlet, så…
-Hvad med at være træner? Jeg har tænkt over det.
Jeg ved ikke…
Jeg må tænke videre.
Det er godt at tænke.
Kan du huske, da vi afgav løftet til hinanden?
Du mener løftet, vi afgav, da vi var 12,
at hvis ingen af os var gift, når vi blev 30,
-ville vi gifte os med hinanden? -Præcis.
Der er kun tre måneder tilbage, så…
Sig det ikke.
-30! -Lad være!
-Avery er 30! -Sig ikke noget!
Jeg har en tilståelse.
Tak.
Tak, fordi du ikke lod mig skubbe dig væk igen.
Så du har også stadig følelser?
Lov mig noget.
Lov mig, at du aldrig lukker mig ude igen, okay?
-Den er tung. -Det ved jeg.
Det er en overraskelse.
-Hvilken overraskelse? -Værsgo!
Den er smuk. Hvor fandt du den?
Ikke fundet. Ben lavede den.
Ben, wow.
-Den er perfekt. Tak. -Det var så lidt.
Jeg vil lade dig nyde din nye gave, men glædelig jul, hr. og fru Taylor.
-Glædelig jul. -Glædelig jul.
-Vi ses senere. -Ja.
Skal jeg ikke lave te til jer?
Tak.
Selvfølgelig.
Den er så fin.
Ja? Kan du lide den?
Jeg føler ikke, jeg fortjener den.
Jeg skylder dig en undskyldning. Jeg er ked af det.
Jeg skulle aldrig have blandet mig i dit liv sådan.
Nej, det skulle du ikke. Men tak, fordi du undskylder.
Jeg savner dig bare.
Du er min eneste datter, og jeg ville ønske, du var tættere på,
og nogle gange føles det, som om du løber væk fra mig.
Er jeg så forfærdelig, at du må have afstand mellem os?
Nej, mor, jeg måtte skabe afstand for at finde min egen vej i livet.
Det er mit liv, og jeg gør det godt.
Jeg er ked af, hvis mit valg skuffer dig, men…
Jeg kan ikke skuffe mig selv.
Du har aldrig mødt din bedstemor.
En vidunderlig kvinde, som jeg savner hver dag.
Men det var hendes måde eller ingen nåde.
Og jeg lærte vel, at kærlighed er kontrol.
Og jeg lærer nu, at man ikke kan have både kærlighed og kontrol.
Man må vælge.
Og skat, jeg vælger kærlighed uden betingelser.
Tak.
Du aner ikke, hvad det betyder for mig, men du må stole på mig i mit næste skridt,
og det er at starte min egen praksis i Michigan.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker også dig, mor.
Jeg elsker også dig.
Fik du mange bestillinger? Undskyld, dig først.
Jeg…
Jeg har flere, end jeg kan nå.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal nå det,
og det er selvfølgelig den uge, hvor drengene har ferie.
Vi finder ud af drengene og bestillingerne.
Svar mig på det her. Hvordan føltes det?
Det føltes godt.
Jeg følte mig levende, som jeg ikke har følt før.
Undskyld. Er det okay?
Jeg ved ikke, hvad det her er, eller om jeg får flere ordrer efter jul.
Jeg er så glad på dine vegne.
Du har været vores anker og grunden til, at jeg kunne følge min passion.
Og jeg vil være grunden til, at du kan gøre det samme.
Virkelig?
Virkelig.
Og det, du gør med dem, er så hårdt.
Jeg arbejder 20 timer i træk, men drengene udmattede mig på fire,
fordi jeg skulle stoppe slæderne i at hamre ind i alt,
-og nedsmeltningerne og spørgsmålene. -Spørgsmålene.
Og alle de snacks!
Hav en minikøler i bilen. Stol på mig.
Jeg ved ikke, hvordan det skal fungere, men jeg ved, at sammen kan vi gøre alt.
Hun kan ikke høre dig.
Jeg elsker den barnlige nysgerrighed, Mia.
Det er gamle Scrooges første vendepunkt,
hvor han ser afstanden mellem, hvor han er nu,
og hvor han vil hen. Det repræsenterer Bill,
at leve livet fuldt ud, for morgendagen er aldrig givet.
Men du kommer og siger, det aldrig er for sent at give slip,
tilgive og prøve igen.
Tilgive hvem? Det var ham, der stak af fra sit slæng.
Tilgive sig selv.
Så når jeg siger: "Hun kan ikke høre dig," tænker jeg, at jeg ville ønske, hun kunne.
Ja.
Hej, jeg må tale med dig.
Kan vi mødes på Pammy's og drikke varm kakao?
Selvfølgelig, jeg kommer.
Jeg har været i New York i årevis
og kæmpet for et gennembrud.
Tager jeg afsted i morgen, kan jeg blive set,
jeg har en chance. Hun kaldte mig dynamisk.
Jeg er så glad på dine vegne. Det er utroligt.
-Men også… -Nej.
Nej, Avery. Ingen men'er.
-Hvad med showet og børnene? -Du følger dit formål.
Du aner ikke, hvordan det er aldrig at vide, om man vil nå sine drømme
eller bare komme tæt på.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre, men jeg må finde ud af det.
Er du klar? Vi skal afsted.
Ja. To sekunder.
-Jeg strømliner hjemmesiden. -Lad mig hjælpe.
Så er jeg din.
Du er en god mor og en god kone.
Selvom jeg ikke vidste det med jordbærrene?
I næste uge vil de elske jordbær og hade bananer.
Men jeg vil vide den slags.
Så jeg har besluttet mig.
Når jeg overtager min fars praksis,
vil jeg ikke gøre det på hans måde,
men på min måde.
Så jeg vil få en partner.
Så kan jeg være sammen med drengene, og du kan drive, hvad der bliver
Culpepers største småkageforretning.
Det er den bedste julegave, jeg kunne bede om.
Og I to er de bedste julegaver, vi kunne bede om.
P.S., Fortæl ikke min far om planen.
-Ikke før jeg køber praksissen. -Klart.
-Kom så. -Okay, kom så.
I to er så fjollede.
Hvordan gik mødet med agenten? Bare de ser, hvor talentfuld du er.
Måske er det her ikke min vej.
Måske bør jeg droppe det.
Glædelig juleaften, Ben.
Glædelig juleaften.
Du ser godt ud.
Du ser smuk ud.
-Jeg har tænkt over det. -Ja?
Hvad hvis jeg tog lidt mere fri fra familieforetagendet?
-Ja? -Jeg har ringet til en ven
fra lilleputligaen, og de har en ledig stilling som træner.
Og jeg vil ansøge.
Jeg er så glad på dine vegne.
Tak. Og ved du hvad?
Det er tilfældigvis i Michigan.
Et interessant valg af delstat.
Jeg har også tænkt på…
Jeg elsker, hvor meget du tænker.
Vil du have selskab?
Jeg vil gerne have selskab.
Og sandheden er…
Jeg elsker dig, Avery.
Jeg har elsket dig hele mit liv, og du behøver ikke føle det samme endnu.
Men jeg kunne ikke klare én dag mere, uden du vidste det.
Ben Tellman.
Jeg elsker dig så højt.
Det har jeg altid gjort.
Og det vil jeg altid gøre.
-Tak for muligheden. -Ja.
Der er kommet mange.
Det er en særlig aften.
Børnene har arbejdet så hårdt.
-Jeg troede ikke, du kom. -Jeg ville ikke gå glip af din debut.
-Knæk og bræk. -Efter showet må du forklare det udtryk.
-Det giver ingen mening. -Okay.
I aften ærer vi en, der betød så meget for os,
og som forvandlede mange liv.
Inklusive Culpeper Highs egen Avery Taylor.
Hvad er det ved high school, der bliver hos os for evigt?
Hr. Massey ville sige, det er en tid med første gange.
Og hvis I er heldige, som vi var,
havde I en hr. Massey til at vejlede i de første gange.
Tak til vores lærer og mentor for at holde fast i vores drømme
og minde os om, hvem vi er født til at være.
Tak, fordi du viste os gennem dit liv,
at det ikke er en generalprøve.
Og tak, fordi du lærte os, at hvis man har modet
til at gå gennem livet med et åbent hjerte,
er der magi og mirakler overalt.
Vil mine venner komme herop?
Før aftenens hovedbegivenhed har vi en lille overraskelse.
Fru Massey, Michael, vil I også være med?
Vi kunne ikke finde på en bedre gave til vores mentor
end at vie hans livsværk til ham i mange år fremover.
Så uden yderligere omsvøb præsenterer vi James Massey Theater.
Du godeste!
Jeg ville sige: "Giv en hånd," men det sker allerede.
Lad os få gang i showet.
Alle sammen, lad mig præsentere
den årlige opsætning af "Et Juleeventyr".
I var alle så vidunderlige.
Den måde, du fløj gennem luften på, det var…
Jeg troede på det. Og du, Cammie, er en stjerne.
Vi kunne ikke have gjort det uden dig.
-Ikke for noget, frk. Bennet. -Det er okay.
Det er sandt. Du har virkelig talent.
Du gjorde mig til en bedre skuespiller. Gid du blev på skolen.
Måske går dit ønske i opfyldelse.
Alle er så imponerede over dig.
Så meget, at vi ville tale med dig om
at blive dramalærer på fuldtid.
Jeg ved, du har dit liv i New York,
men der er ingen bedre at anbefale
til at overtage min mands plads.
Jeg er beæret. Bare at blive set i samme lys
som hr. Massey er… Tænk, at jeg siger det her,
men svaret er ja!
Hvor spændende. Glædelig jul.
Hav en god ferie, så tales vi ved til nytår.
Du godeste. Kom så.
Gæt, hvem der skal være dramalærer på Culpeper High?
Hvad?
-Tillykke! -Du godeste.
Fantastisk!
Tusind tak for alt det, I har gjort for at gøre ugen til noget særligt.
Når mit hjerte var trist, fyldte I det med glæde.
Jeg elsker jer alle.
Vi skal forberede en julemiddag,
så vi tager hjem.
-Glædelig jul. -Glædelig jul.
Tillykke!
Drengene sov, før deres hoveder ramte puderne,
hvilket er overraskende, når de åd så mange kager.
Hvor mange bestillinger fik vi?
Jeg er så glad for at have smukke, hjælpsomme venner som jer.
Ved du hvad?
Jeg må tilbage til Michigan.
Ja, min chef vil ikke give mig fri.
-Jeg skal bygge nogle huse. -Jeg kan ikke få en babysitter.
Meget morsomt.
-Selvfølgelig hjælper vi, skat. -Ja.
Men først vil jeg udbringe en skål.
Tak, fordi I deler jeres familie med os,
og for at være de bedste værter.
Tak, fordi du blev i byen
og inspirerede alle til at lade hjertet lede.
Og tak, fordi du spillede med,
stolede på os og lukkede os ind.
Denne uge var alt, vi ikke vidste, vi manglede,
og alt det, vi aldrig vil glemme.
Tak for at være familien, jeg valgte.
Lige her, lige nu!
Tekster: Jesper Skytte Sodemann