Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EVIG JUL
Det er en fest
full av høylytt latter, glede og liv.
Vi trenger den intense magien.
Når Fezziwig ber alle stoppe,
må resten av skuespillerne storme inn.
Jeg noterte koreografien, i tilfelle noen glemmer.
Det er en grunn til at du er Fezziwig.
Du må starte julefesten,
så vær modig.
Ebenezer, det er på tide å glemme jobben og ha det gøy.
Rydd gulvet, alle sammen.
Mr. Massey, jeg er redd vi overskygger alle.
Dere to er der dere skal være.
Slapp av. Jeg lærte trinnene og replikkene dine.
-Følg meg. -Hvorfor fikk Mr. Massey
meg til å bli med i år?
Fordi du droppet vekstutfordringen.
Jeg trodde det bare var et målark.
Jeg visste ikke at jeg måtte…
Gjøre noe skremmende?
Ja, og du gjør det veldig bra.
Du har Scrooge sin autentisitet,
og du har Belle sin strålende gnist i massevis.
Du må late som om du ser på meg.
Se lengtende på Belle mens du leverer replikken,
men du vil snakke til Mia.
Kjenner du henne?
-Herregud, gjør jeg… -"Jeg gjør det."
Belle, så godt å se deg.
Hent felespillerne, maten og punsjen.
I kveld feirer vi.
Folkens, det blir ingen reinsdyrleker på kvelden.
Greit, alle sammen, hendene inn.
På tre. Én, to, tre.
Her og nå!
12 ÅR SENERE
-Hei! -Hei!
Hvordan går det? Holder du ut?
Ja, jeg holder ut. Du?
Jeg sa ha det til elevene nå.
Føler meg nostalgisk.
Men Mr. Massey minnet meg på at å forlate
stillingen min som TA var det rette å gjøre.
Utrolig at han er borte.
Jeg lander i morgen tidlig,
og drar til minnesmerket.
Ok. Vi ses der.
Jeg snakket med Mrs. Massey.
Det er umulig at hun kan få til alle juleaktivitetene
Mr. Massey pleide å gjøre i byen alene.
Vi kan ikke la hans juletradisjoner
forsvinne, så jeg blir her hele uken for å hjelpe.
Så Avery av deg.
Jeg sa også at du ville hjelpe.
Jeg kan ikke.
Jeg er nedlesset i arbeid.
Beklager. Vet du hva?
Kan du ikke ringe Mia?
Ok. Det skal jeg.
Ha det.
Greit, vi ses snart.
Ha det.
Og plutselig innså jeg,
jeg så, jeg vet.
Og lyset, som var rettet mot verden, ble plutselig slått av,
og det var aldri et så sterkt lys som dette.
Som stearinlyset på kjøkkenet.
Fantastisk!
Det er alltid èn.
Takk for at dere kom.
Dette har vært et kjærlighetsprosjekt.
Spre ordet.Tusen takk.
Hei! Beklager at jeg ikke svarte, jeg har prøvd
å få showet mitt i gang.
Gratulerer! Hvordan går det?
Det er fantastisk.
Alt er flott. Fullt hus hver kveld.
Beklager at jeg ikke kan være der for
Mrs. Massey. Jeg kommer til minnestunden.
Du vet jeg må tilbake.
Tenk så gøy det hadde vært å samle alle igjen.
Det er ingen sjanse for at Sarah får fri.
Jeg ber henne om å ta fri.
Ja, gi meg beskjed.
Jeg kan ikke bare ta fri.
Folk ber om julefri måneder på forhånd.
Sarah, ingen organiserer en skattejakt som deg.
Sant nok. Jeg har fortsatt rekorden for flest uløselige spor.
Nettopp. Kom igjen. Jeg trenger deg.
Barna i Culpepper trenger deg.
Ok, greit.
Jeg spør, men lover ingenting.
Verdt et forsøk. Ring Noah.
Han har kanskje tid.
Jeg gjør alt for Mrs. Massey,
men ungene har skolefri,
jeg er opptatt hele uken.
Du har alltid foreldreansvar døgnet rundt.
Kan dere roe ned litt? Takk.
Dere er på pappas verksted.
Jeg ville ha rosa kinn, ikke solbrente.
Ok, hva med dette?
Hvor mange deler av nissens verksted
kan dere sette sammen før lunsj?
-Åtte hundre og femti. -Bra.
Teknisk umulig, men ok.
Vi vil se det. Klar?
Ferdig.
Gå.
Vet du hvor vanskelig det er å få barnevakt til jul?
Nei, det gjør jeg ikke.
Men kan du prøve? Hva med moren til Sarah?
De er bortreist i år.
Stol på meg, vi trenger vennetid.
-Jeg prøver å få til noe. -Ok, takk.
Vi ses på minnestunden.
Gå og fiks den kjeksen.
Ha det.
Ok, jeg trenger testere.
Hvem vil prøve?
Jeg vil.
-Hei, mamma. -Hei, hvordan går det?
Er her enda, retter oppgaver.
Så trist med Mr. Massey. Jeg vet du forgudet ham.
Takk, mamma.
Men så fint at skolen gir denne
spesielle tjenesten til elevene, lærerne og tidligere elever.
Han fortjener det.
Takket du ja til lærerjobben?
Jeg vil vente med den stillingen.
Virkelig?
Betyr det at du faktisk hørte
på det jeg sa og vurderer det vi snakket om?
Jeg vurderte det.
Ja. Og?
Og jeg bestemte meg for å åpne min egen terapipraksis.
Hva? Hvilken praksis?
Vi snakket ikke om en praksis.
Jeg skulle ta dette når jeg kom hjem i morgen.
Med hvilke klienter?
Dette er noe du burde ha delt med oss.
Har du sagt det til faren din? Luke.
Å åpne sin egen praksis er en stor oppgave.
Jeg tror du forhaster deg.
Jeg tenker gjennom alt.
For mye, kanskje.
Hvis jeg skulle undervise på et universitet,
hadde jeg sagt ja til å undervise her.
Jeg ser allerede på leiligheter.
Fant du noe du liker?
Du sa det til ham!
Beklager, pappa.
Jeg må hjem og pakke.
Vi ses i morgen.
Glad i dere.
VELKOMMEN TIL CULPEPER DEN PENESTE BYEN I VIRGINIA
EN JULEFORTELLING REGISSERT AV JAMES MASSEY
BILLETTER HOS CULPEPERS VIDEREGÅENDE SKOLETEATER
Vi må til minnestunden,
men jeg jobber hele natten når vi er tilbake.
Hvorfor lover du Dixon-familien
at huset er klart om en uke?
Jeg fikser det.
Det er jul.
Vi lovet dem en uke fri.
Vi kan ikke omgjøre det.
-Dette kan skade firmaet. -Jeg har det.
Nå blir vi sene.
Dere to kommer til å ha det så gøy med Fred og Leslie
-og lage snømenn. -Vi må ha gulrot.
-Og en hatt -Sarah!
Vi er klare. Snømann-tilbehør?
Skal bli.
Ok.
Er dere varme nok?
-Ja. -Ja.
Ikke glem hanskene.
Ta-da!
-Den hatten er fantastisk. -Du er best, pappa.
Snakket du med sjefen din?
Jeg tok med noen av julekakene dine og en mint-mokka.
-Og? -Hun elsket begge.
Men hun sier fortsatt nei.
Jeg fikk da første juledag.
Førstemann til garasjen, gutter.
Og så var de fem.
En trist anledning, men føltes som en fest.
Kom og se på disse bildene.
-Hvordan går det egentlig? -Bra. Virkelig.
-Bra, godt å se deg. -Deg også.
Jeg var så god i dette stykket.
Jeg var livredd i det stykket.
Jeg ville gjøre rekvisitter.
Du ville ikke spille, så han tvang deg til å ta vekstutfordringen.
Han ba meg gjøre noe jeg fryktet.
Jeg måtte tenke på meg selv og skuffe moren min.
Og hvordan gikk det for deg?
Så bra som da du ga fra deg kontroll.
Og vi er tilbake.
Visste ikke du alltid forskjell på spøk og alvor?
Jeg visste når jeg skulle ha det gøy og når jeg skulle fokusere.
Det er så rart her uten ham.
Stedet har kollapset.
Alt må byttes ut, trenger et strøk maling.
Er det et tilbud om å hjelpe? For vi trenger det.
Det ante meg at dere var her.
Hvem regisserer showet i år?
Vår nye engelsklærer, håper på det beste.
Timingen deres er faktisk super.
Vi tenkte å gjøre en dedikasjon
for Mr. Massey før premieren.
Så flott. Kan vi hjelpe?
Om vi hadde en tidligere klassepresident
med gode talekunnskaper som kunne holde talen.
Det ville være en ære å snakke på vegne av Mr. Massey, rektor.
Kall meg Larry. Vi er voksne nå.
Jeg later som jeg er voksen,
men det er lyssabler og Lego for meg.
Dere gleder dere nok til å være sammen,
så jeg skal la dere være i fred.
Ikke si noe om dedikasjonen.
Vi vil overraske Lillian.
Jeg har også eksepsjonelle talekunnskaper.
Du kan snakke, men du kan ikke forplikte deg til å bli i byen.
Og du finner ikke barnevakt
enda du kjenner alle i Culpepper.
Og du er redd for å be sjefen din om fri
fordi du må ha kontroll.
Og broren din har gitt alle en uke fri, så jeg forventer din hjelp,
med mindre du finner på en annen unnskyldning.
Har du tekstet broren min?
Ikke poenget. Kom igjen.
Vi har ikke feiret jul sammen på årevis.
Når skjer dette neste gang?
Vi er her, akkurat nå.
Jeg vet at alle er opptatt,
men det er ingen bedre måte å hedre læreren vår på.
Ja, jeg savner julekaraoke.
Jeg savner voksne.
Jeg savner å lage lister, skrive hint og se barn konkurrere.
Ok, jeg savner skattejakten.
Jeg lover at dette blir den beste julekaraoken
og den beste voksenrollen noensinne.
Foreldrene mine kan passe barna.
Og jeg kan hjelpe til med guttene, for jeg bor hos dere.
PS, er det greit om jeg bor hos dere?
-Selvsagt. -Ser du? Nå skjer det.
Mr. Massey elsket julen mer enn noen,
og han lidenskap i disse festene,
og hvis vi ikke hjelper, skjer det ikke.
Så…
Hvem er med?
Kjære?
Tillman.
Hvis du lover å få ham til å bruke nissedrakten.
Avtale.
Greit.
Mr. Massey på tre.
Én, to, tre, Mr. Massey!
Ser bra ut, barn.
Jeg lager nissepannekaker.
Hei, det er smart.
-Takk. Jeg tenkte også det. -Ja.
Nå er de sultne, det er for sent.
Vent, nesten ferdig. Jeg vil bare pynte dem.
Ikke med de der.
De spiser ikke jordbær.
Jeg liker ikke frøaktige ting på utsiden.
Spiser ikke broren min, vil ikke jeg.
-Siden når? -Siden de sa
at de ikke liker jordbær.
Jeg vet ikke hva barna mine liker.
Det er bare jordbær.
Det er ikke bare jordbær.
Hudson bruker klærne bak-fram.
Og hva er det med alle hinderløypene med hyssing overalt?
De er barn.
De endrer seg med vinden,
og vi må bare flyte med.
-En spøk. -Jeg liker det ikke.
Hvis jeg er så stressa i turnus,
hva når jeg tar over fars praksis
og alt faller på meg?
Du reiser i fremtiden, ok?
Nå trenger de bare karbohydrater.
Vi fikser det med deg som lege
på heltid når vi kommer dit.
Legg fra deg kremen.
Å, jeg er Garn-Grinchen.
Her for å stjele julegleden din.
-Nei, garnet vårt. -Gå vekk, Grinchen.
Jeg skal stjele ditt.
Skal du? Ok.
-God morgen. -God morgen.
Har gulvlistene eller dørkarmene kommet?
Nei, det har de ikke. Sett deg.
Hør her.
Beklager at jeg stresset i går.
Jeg vet det, men jeg fikser det.
Det er ikke bare det. Ikke bare huset.
Leveringene er sene. Regnskapet er et rot.
-Jeg vil ikke gjøre det verre. -For sent.
Jeg snakker ikke som forretningspartneren din.
Det er broren din.
Du bør ta en pause.
Det er det siste jeg trenger.
-Jeg må jobbe. -Jeg dømmer deg ikke.
Jeg prøver å hjelpe.
Du har gitt opp mye.
Du ga opp baseball for å hjelpe pappa,
du tok deg av mamma, og så tok du deg av pappa.
Du har brukt denne jobben som plaster siden.
Såret gror ikke.
Gror ikke såret?
Hva snakker du om?
Sa Avery det?
-Hun har vært hjelpsom. -Slutt å tekste Avery.
Du tar en uke fri.
Dixon-familien vet at huset ikke
blir klart før etter jul. Vennene dine er her.
Du har ikke sett dem på lenge. Ha det gøy.
Er det Avery?
Be henne slappe av, ok? Jeg skal…
Jeg tar en uke fri.
Det er Trevor. Jeg er sent ute til pickle-ball.
Bra. Selv om du ikke hadde noe valg.
De ser veldig små ut.
Det er poenget. Det skal føles intimt
og trygt for klientene mine.
Vil du også at det skal føles klaustrofobisk?
Ok, det holder.
Du forlot en jobb med potensial for å stige i gradene
for å invitere folk inn i en liten boks og gi råd
fordi du ikke har spart nok penger til å gjennomføre overgangen.
De bryr seg ikke om plassen.
De er der for hjelpen jeg skal gi.
Der tar du feil.
Det er som forskjellen på en hermetisk fruktkake
og en hjemmelaget pepperkake-mousse-trifle.
Hvilken ville du valgt?
Hvorfor snakker vi om desserter?
Jeg tror ikke du har tenkt over dette.
Egen praksis er mye arbeid,
og du vil ikke se resultater på minst et år.
Undervisning er stabilt og givende.
Derfor valgte jeg det.
Takk for tankene dine. Jeg må gjøre meg klar.
Det må jeg også.
Jeg ser etter en benk til verandaen så jeg kan sitte ute og nyte teen.
-Mener du vin? -Ja.
Jeg vet hva jeg vil ha, men jeg finner det ikke.
Lykke til.
Noah og Sarah trenger hjelp med barna denne uken.
-Vil du og pappa sitte barnevakt? -Om vi vil?
Vi klør etter å få barnebarn å passe.
Hvem vet når vi får våre egne.
Si til Noah og Sarah at vi gjerne vil.
Konduktører én og to, vennligst kom til kafe-vogna.
Godbiter venter.
Er de til salgs, eller gir du dem bort?
De er til samfunnshuset, renseriet,
vaskeriet, alle Sarah jobber for.
Du må begynne å selge kjeksene dine.
Vi kan ikke jobbe begge to.
Ok, men du holdt fortet så hun kan leve ut drømmen sin.
Det er på tide at du lever din.
Å starte firma er en fulltidsjobb, og hun har ett år til i turnus,
og hun overføres til farens klinikk.
Det er Uri, scenesjefen.
Dessverre, på grunn av manglende salg, må vi avlyse resten av showene dine.
Mia?
-Er alt i orden? -Det går bra.
Du har mer talent i lillefingeren enn alle bakerne
i Virginia og folk må oppleve talentet ditt,
og de får ikke det om du ikke får sjansen, så…
Vi snakker fortsatt om kjeks, eller?
-Ja. -Mia, kan vi ta dette toget
-helt til New York? -Ja, kan vi?
Ja, spør, og du skal få.
Jippi!
God tur.
Jøss, er den ny?
Jøss, la meg se.
Beklager, må jobbe.
Jeg er i huset med Mia. Vi glemte det helt.
Jeg lager kjeks. Kom hit.
Har du bestemt deg?
Cavaliers? Wolverines?
-Det kommer an på. -På hva?
Om jeg vil gjøre meg selv eller mamma fornøyd
To ord. Vekst. Utfordring.
Det handler ikke bare om mamma.
Ben spiller baseball på Vandy.
Mia skal til NYU, til tross for at hun tviler.
Noah og Sarah blir i nærheten.
Så hvis jeg velger meg, vil jeg ikke bare skuffe mamma,
jeg får ikke være med venner.
Da blir det Wolverines. Heia Michigan.
Men hva om vi blir atskilt?
Jeg vil ikke miste vennene mine.
De betyr alt for meg.
Hvordan klarer vi å holde sammen?
Greit.
Strekk ut armene sånn.
Når mine kjære har det tungt, ser jeg
for meg at de holder en stor ball, og jeg holder avstand.
Jeg lar dem hoppe rundt i armene mine og mitt åpne hjerte.
Livet er kort, og dette ikke er en generalprøve.
For det meste sier jeg hvor elsket de er.
Dere vil gå gjennom tøffe perioder,
og når dere gjør det, vil dere åpne armene og minne dem
på at kjærligheten er verdt å kjempe for.
Nå trenger jeg din hjelp.
Takk, Mr. Massey.
Beklager at jeg ikke kom.
Kan du tilgi meg og komme bort? Jeg må snakke.
Hei! Går det bra?
Hva skjer?
Hva skjedde?
Teateret dumpet meg.
Dumpet deg?
-Som et brudd? -Via melding.
-Kan de gjøre det? -Ja, altså,
når et show som du har skapt,
ikke får folk inn i teateret.
De kan vel det.
Jeg forstår ikke.
Jeg trodde ting gikk bra i byen.
Jeg har løyet til alle.
Inkludert meg selv.
Og jeg har vært vikarlærer på videregående for å betale husleien.
Er det patetisk at det beste av uken min er
å undervise sure tenåringer?
Ikke hvis det gjør deg glad.
Jeg svarte ham ikke.
-Hvem? -Mr. Massey.
Sist gang du tok kontakt, klarte jeg ikke å fortelle ham
at ting ikke gikk min vei, og så skuffet jeg ham…
Absolutt ikke. Han var så stolt av deg.
Det er alle, og han ville ikke at du skal tenke slik.
Men om du svikter meg igjen, ringer jeg Culpepper Times.
Avtale.
-Jeg går inn. -Lukter du sukkeret nå?
Ja, frue.
-Jeg kommer straks. -Ok.
Jeg er fortiden, nåtiden og fremtiden.
Bli i det. Du klarer det.
-Magien er hinsides ordene. -Magi?
Jeg er så redd for fremtiden at jeg ødelegger nåtiden helt.
-Det er tidlig. -Nei.
Avery, Ben og Sarah har alle fått sine tidlige opptak.
-Og du får dine. -Hva om jeg ikke gjør det?
I livet, spesielt i bransjen, er fiasko uunngåelig.
Men vi bor ikke der.
Og du prøver i det minste.
Den dagen det slutter å være gøy for deg, er dagen du går videre til det neste.
Og det som er det neste, er et perfekt, feilbarlig menneske
som vil forkynne sin hensikt.
Hvis NYU sier nei…
Det er deres tap.
-Det var overbevisende. -Ok.
Tilbake til toppen.
Jeg har julen i hjertet mitt og prøver å beholde den hele året.
Jeg er fortiden, nåtiden og fremtiden.
Jeg er hos Pammy. Hvor er du?
Beklager det i morges.
Jeg må jobbe med kulissene til scenen og glemte det.
MÅ GJØRES
Du kan gjøre det godt igjen
ved å bli med til lekeinnsamlingen og å velge en gave til mamma.
Umulig oppgave.
Beklager igjen for i morges, Ave.
Det er faktisk bedre at ingen kom, for nå kan jeg overbelaste deg
uten dårlig samvittighet.
Og jeg tilgir deg for en kjeks.
Listen din skremmer meg.
Jøss.
Så godt.
Dette er de beste kjeksene jeg har smakt.
Ja. Han starter en bedrift.
-Hva? Utrolig! -Nei.
-Jeg starter ikke en bedrift. -Joda.
Jeg lager bare kjeks som vanlig, og så ser vi hva som skjer.
-Du må gjøre dette. -Det skal jeg, ok?
Når kona mi ikke jobber 100 timer i uken og barna drar på college.
Vi jobber med ham.
Ok, Noah, baking er helt klart noe du kan.
Hva med bygging?
Jeg bygde en hel jule-landsby med Lego en gang.
-Hvorfor? -Du hjelper Ben med scenen.
Jeg tror ikke Ben vil det.
Fremdeles uvenner etter "du er ikke morsom"-kveldene?
Jeg prøvde bare å muntre ham opp.
-Det var en spøk. -Du har dårlig humor.
Jeg burde ikke sagt det.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Menn kommuniserer bare ikke.
Derfor dater jeg kvinner.
Du har god tid til å snakke mens du pynter på scenen.
Du og Sarah må spille herr og fru julenisse
på lekeinnsamlingen på samfunnshuset vårt den 23.
Jeg har ventet hele livet på å bli julenissen.
Jeg er med.
En siste ting. Er dere klare
for karaokejulefesten i morgen kveld?
Jeg er fri som fuglen.
-Mamma og pappa kan sitte barnevakt. -Jeg er med.
Lurer du på hvorfor julenissen har fornavn,
men fru julenisse er navnløs?
Jeg elsker hjernen din.
Takk.
Å undervise er å røre ved et liv.
Det er bare teit.
-Bank, bank. -Hei, pappa.
-Hei. -Kom inn.
Beklager at jeg avslørte hemmeligheten vår. Men jeg er så stolt av deg.
Du kommer til å lyse opp kontorene.
Takk, pappa. Jeg trengte å høre det.
Det er tøft å ha håp under mammas årvåkne blikk.
Nei, hun er stolt av deg. Hun viser det på sin måte.
Hvem viser hva på sin måte?
-Bare oppdaterer pappa om noe. -Ok, ikke tenk på meg.
Fin prat.
God jul!
Er du ekte? Eller er jeg så utslitt
at du har blitt en julefantasi?
Ho, ho, nei! Jeg er ekte!
Vi er herr og fru nisse på lekeinnsamlingen.
Som Mr. og Mrs. Massey gjorde.
-Når? -Den 23.
Tenk det! Vi får dele ut leker til barn,
og jeg får riste på magen som en bolle med gelé!
Jeg kan ikke den 23. Vi snakket om dette.
Jeg må jobbe sent så jeg kan ta fri på julaften.
-Det tar bare en time. -Ikke gi meg dårlig samvittighet.
Du har spurt alle turnuslegene, men ingen kan ta over?
Jeg kan ikke noe for at jeg jobber.
Tror du ikke jeg jobber?
Jeg mente det ikke sånn.
Du gjør ikke en innsats her.
Selv Ben trår til.
Tror du ikke jeg vil ha det gøy?
Jeg vet ikke. Gjør du?
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Jeg vil ikke at du skal våkne om 30 år
og se at du har gått glipp av alt.
Mr. Massey, unnskyld. Jeg ville lette stemningen.
Alle var stresset, Mia brøt sammen,
du fikk ikke koret på plass.
Det var deres feil, ikke din.
Du beskrev en perfekt første teknisk gjennomgang.
Perfekt? Det var en katastrofe.
Tekniske gjennomganger skal være katastrofale.
-Og de er favorittene mine. -Seriøst?
Når vi finner ut av ting sammen
og ser at noe vi har laget tar form.
Så du er ikke sint?
Det er en tid for jobb og en tid for lek
og en tid for å ikke ta oss selv for seriøst.
Du skjønner det. Det er superkraften din.
Aldri mist den lekne ånden din.
Du må lære å tøyle den.
Men gi aldri slipp på den.
Takk, Mr. Massey.
Fornøyd fyr. Jobbet du hele natten?
Jeg så lyset her før jeg la meg.
Det er ikke jobbrelatert.
Det er til lekeinnsamlingen. Avery ba om hjelp.
Gjorde hun?
Hvis du skal erte meg, hjelp meg å legge disse i bilen.
Ok, jeg skal shoppe.
Hva slags shopping? Kan jeg bli med?
Ben og jeg drar til sentrum for å se
om de vil delta i lekeinnsamlingen.
Du har tilbrakt mye tid med Ben i det siste.
-Mamma, slutt. -Jeg sier bare at det
ikke er tilfeldig at Mr. Massey
har ført dere sammen igjen.
-Selv i sitt fravær. -Vi er ikke sammen.
Det er en flott måte å hedre Mr. Massey på.
Han var så flink til å gjøre høytider spesielle for barna.
Han fikk frem barnet i oss gamle.
Snakk for deg selv. Fin vin her.
Ok, jeg må gå. Vi ses.
Ok, ha det.
-Tricia. -Hvis hun og Ben endelig blir sammen,
kommer hun hjem igjen.
-God morgen. -Morn.
-Hvordan går det? -Bra. Og du?
Bra.
Jeg har en overraskelse til deg.
Ben, de er fantastiske.
Når rakk du å lage dem?
Fordelen med søvnløshet.
-Er du klar? -Ja.
-Liker du dem? -Jeg elsker dem!
Jeg elsker kona mi.
Helt siden videregående.
Dette med Mr. Massey fikk meg til å se at vi ikke kan ta tid for gitt.
Er du redd for at hun gjør det?
Hun bare…
Hun kan ikke noe annet.
Åh.
-Vær så god. -Takk.
Vet du…
Sannheten er at jeg alltid har vært misunnelig
på at hun har noe som hun elsker.
Sarah gir alt i jobben sin,
men det er ikke mye igjen til oss.
Og du gir alt til guttene, og det er ikke mye igjen til deg.
Jeg vet jeg lovet Sarah å bli hjemme med guttene
til hun ble ferdig med turnustjenesten, men jeg vil gjøre denne kjeks-greia.
Kan bare ikke ta det første steget.
Beklager, men du er ikke typen til det.
Du trenger å presses, men det er derfor du har meg.
-Jeg kan dytte deg ned fra et fjell. -Å, ja.
Takk, kompis.
Og når du hopper, vet jeg at du vil fly.
-Tante Mia, hjelp! -Ja, forsterkninger er på vei.
Lagarbeid gjør susen.
Kom igjen.
Jøss. Se på dette. Jøss.
Vi ville sette den på treet.
Hva for noe?
Vi får bare 20 minutter.
-Legg bort arbeidet. Vi spiser. -Jeg kan ikke.
Jeg må bli ferdig med disse.
Jeg skal møte venner på en julefest.
For første gang på årevis samles hele klassen.
OK, det er kult. Eller ikke.
De ber meg ta fri så vi kan være sammen,
-og det vil jeg. -Men du kan ikke
bare ta en uke fri.
Nettopp. Så fint å bli forstått.
Jeg begynte å føle meg som Grinchen.
Hvor mange skift trenger du?
-To. -Lett.
Joe er barnløs, og du tok hans skift
så han kunne spille videospill.
Hva? Han sa han skulle i foreldrenes 50-årsjubileum.
Så vi ringer Joe, og jeg tar ditt andre skift.
-Hvem skal passe Ava? -Det må jeg finne ut av.
Du har hjulpet alenemoren mange ganger.
Jeg har deg.
Seriøst, tusen takk.
Lekeinnsamlingen til sykehuset er den 23.
Gi Joe skiftet, så du og Ava kan komme.
Avtale. Spis nå.
Bare et øyeblikk til.
Takk for hjelpen med lekeinnsamlingen. Det betyr alt.
Vi elsket James så høyt, og vi savner ham.
Vi også.
Jeg tenkte det ikke ville skje i år.
-Hvor mange leker vil du donere? -Så mange som mulig.
Chris og jeg vil også donere
Se på henne.
Hvor søt er hun?
Den søteste.
Du skal få et godt hjem.
Jeg husker da dere var små og foreldrene deres tok dere med hit.
Dere hang alltid sammen.
Ikke rart at det ble dere to.
Nei, vi er bare veldig gode venner.
Er du sikker på det?
Tror du barna vil like disse?
Vi trenger en større donasjonsboks.
Reis deg og gå med meg.
Jeg sa reis deg og gå med meg.
Jeg er dødelig.
Kommer til å falle.
OK, det er replikken. Takk.
Jeg er dødelig. Kommer til å falle.
Bjørn, rør hånden min, og du skal få støtte.
Jeg vet at vi ikke kan fly, men du må late som
om du kan, ellers ser det dumt ut.
Jeg ville at de skulle rigge scenen
så jeg kunne spille Peter Pan.
Beklager. Hvem er du?
Jeg trenger en pause.
La oss ta en pause.
Beklager forstyrrelsen…
Det går bra. Du kunne replikken.
-Ja. -Er du jenta til julens fremtid?
Jeg spilte sisteåret på SCP.
Det er en million år siden.
-Jeg er Mia. -Jeg er Tammy.
Hei.
Jeg savner virkelig Mr. Massey.
Ikke bare fordi stykket er dårlig.
-Ja, han er ekte vare. -Uerstattelig.
Au! Slapp av! Det går bra!
Hun har tatt på seg for mye.
Er du her for å hjelpe?
Nei, jeg bare besøker gamle trakter.
Jeg har mine beste minner fra scenen,
så jeg er her for showet.
Ha lave forventninger.
Du er morsom.
Har du noen råd?
Jeg er…
Du kan gjøre hva som helst i fantasien.
Så hvis alt raser rundt deg,
hvis du tror på det, er det nok for publikum.
-Takk. -Ja.
Åh.
-Hvor ofte øver du? -Hver dag.
-Ti til to. -Jøss. Ok.
Kult. Ha det.
De kassene var fantastiske.
-Tusen takk for de. -Bare hyggelig.
Hva skal jeg gjøre med moren min?
Jeg fant ingenting.
Jeg trenger noe som ikke får henne til å si: "Takk, vennen."
Du har iallfall en mor å handle til.
Unnskyld.
-Jeg tenkte ikke. Så fælt av meg. -Ikke.
Jeg er lei for det.
Jeg vet at moren din er krevende. Det var min også.
Jeg sier det bare fordi jeg…
Jeg skulle ønske jeg hadde én jul til,
én gave til.
Hva ville du gitt henne?
Den siste julen vi hadde, lagde jeg gyngestoler til henne.
Du vet hun elsket å sitte ute med den store tekoppen
og se på fuglene i soloppgangen.
Hun elsket alt jeg lagde til henne.
Hva tenker du om å lage en benk til en veranda?
Benk.
Jeg tror jeg kan gjøre det for deg.
Og moren din.
Ok.
Ja, Mia!
-Hei, kommer Sarah? -Usikkert.
-Vil du snakke om det? -Nei.
Så jeg tenkte dere kunne jobbe med å fikse scenen sammen.
-Jeg trenger ikke hjelp. -Ser du?
-Han trenger ikke hjelp. -Dere trenger begge hjelp.
Jeg tror det hun prøver å si er at vi alle vil
at dere fikser misforståelsen.
-Jeg misforsto ikke. -Men det gjorde du.
Jeg gjør ikke dette nå, Noah.
Ok, så har vi Noah Wong som synger "We Wish You A Merry Christmas."
Nei.
Nei, det går bra.
-Nei. -Ja.
Nei, det går bra. Jeg gjør det ikke.
Å, Noah.
Jeg likte det ikke på videregående,
og liker det ikke nå. Ikke tving meg.
-Ok. -Ok?
Ok.
Ja, beklager, du kan gå videre med neste person.
Noah, Noah, Noah.
Hvem er nestemann?
Hva med Mr. Wong?
Det er ganske enkelt. Alt du må gjøre er
å gå ut som deg selv og gå inn som en annen.
Skal du si hvem jeg skal være når jeg kommer tilbake?
Noen andre enn deg. Ikke tvil på det.
Det er derfor det heter impro.
Det er bare én regel.
Legg frykten ved døren,
ellers får du ikke muligheten på den andre siden.
-Hvilken mulighet? -Muligheten til å bli.
Så klasse, la oss se hvem Noah blir.
Men døren er dørstokken din.
Akkurat som på videregående.
Ta det første steget.
En hel verden venter på den andre siden.
Noah! Noah! Noah!
Kom igjen, du klarer det.
-Noah. Noah. -Jeg dytter deg.
Klarer du dette, klarer du alt.
Gjør det for Mr. Massey.
Mr. Massey, denne er til deg.
Ja!
Jippi!
Hei! Så bra at du kom.
Jeg ga bort skiftet så jeg kan lage skattejakt og være fru nisse.
-Noah vil fortsatt ha meg. -Sarah, kom igjen.
Alle sammen, jeg trenger mer hjelp her.
-Nei, ikke jeg. -Kom igjen.
Ben, kom igjen.
Det går bra.
Syng med oss for gamle dagers skyld.
Avery, det går bra.
-Ben, hvor skal du? -Hjem.
Stopp. Beklager at jeg prøvde å dra deg opp på scenen.
-Bare kom inn igjen. -Det er ikke det.
Jeg vil bare dra. Det er alt.
Det er ikke alt. Gjelder det Noah?
Nei. Jo, men nei. Noah skjønte det ikke da,
-og ingen vil skjønne det nå. -Prøv meg.
Alle der inne lever livene sine som om alt er i orden.
Sannheten er at de opplever ikke fæle ting
Ja, Mr. Massey døde, ikke sant?
Og vi tilhører alle den flokken, men…
Jeg mistet foreldrene mine.
Jeg kjente en verden, nå aner jeg ikke hva den verdenen er.
Jeg er så lei for det.
Det er sant, jeg forstår ikke.
Jeg skulle gjerne vært der inne med deg og le og synge og ha det gøy.
Tror du ikke jeg vil ha morsomme Ben tilbake?
Det er som om noen…
Det er som om kroppen min er slått
i tusen biter, jeg prøver
å sette bitene sammen igjen, men jeg finner dem ikke.
Jeg er redd at de er borte for alltid.
Jeg kan ikke love deg at vi kan sette deg sammen
igjen slik du var.
Du blir aldri den samme.
Og det er greit.
Men jeg kan love deg at personen vi vil finne underveis vil være utrolig.
Sikkert til og med mer utrolig enn han pleide å være.
Vi?
Ja. Vi.
Det høres bra ut.
God morgen.
-Hei, kjære. -God morgen.
Sov du godt?
-Jeg sov godt. -Sovet godt?
-Bra. -Trenger du påfyll?
Du må være uttørket av all syngingen.
Det skjedde aldri. Aner ikke hva du snakker om.
-Hva jobber du med? -Ingenting. Bare…
Vil kjøpe noen kjekskuttere.
Få se. Så jeg vet hva jeg skal kjøpe.
Du er så nøye med bakegreiene dine.
Jeg sender deg en lenke.
Ok. Jeg får gå opp igjen og gjøre ferdig
-ledetrådene til skattejakten. -Ok.
Takk for at uken gikk bra.
-Det betyr mye. -Bare hyggelig.
Å si det høyt til henne, vil hjelpe deg å starte bedriften.
Jeg vet ikke hvordan det ser ut ennå.
Hun er så opptatt at hun ikke merker det.
Hallo, dette er Avery.
Miss Taylor, hallo. Dette er Susan fra universitetet i Virginia.
Jeg ringer om søknaden på professorstillingen.
Unnskyld, hvem?
Hvor ringer du fra?
Susan, fra universitetet i Virginia.
Og du ringer meg fordi…
Vi fikk CV-en din og vil gjerne snakke med deg om stillingen.
Det er jo en full stilling i ni måneder, så…
Beklager at jeg avbryter, Susan, men jeg er litt forvirret.
Jeg sendte ingen CV.
Jeg gjorde det.
Kanelbolle?
Hallo, er du der?
Susan, det har vært en stor misforståelse hos oss.
-Jeg må ringe deg tilbake. -Ok.
-Tusen takk. -Ha det.
Så flott at de tok kontakt så fort.
Hvorfor gjorde du det uten å si noe?
Jeg tror du bestemte deg uten å snakke med meg eller far.
Jeg er voksen og trenger ingen råd.
Denne jobben er perfekt for deg.
Du blir rådgiver og lærer.
Jeg vil starte egen konsulentpraksis.
-Det vet du. -Hør her,
dette er en stor mulighet.
-På universitetet ditt. -Ja.
Hvorfor blir jeg sjokkert hver gang dette skjer.
Hver gang hva skjer?
Hver gang du ber meg gi opp noe jeg vil for å gjøre deg lykkelig.
Det høres veldig dramatisk ut, synes du ikke?
Du må ikke ringe tilbake nå.
Det er ferie. Susan forstår nok
at du trenger et øyeblikk.
Jeg trenger et øyeblikk. Det stemmer.
Unnskyld meg.
Jeg må kle meg ut som en alv og dra på skattejakt.
Før vi begynner, vil jeg bare si takk for at dere gjør dette.
Jeg er så takknemlig.
Mannen min, James, smiler ned til oss.
Ok, barn, kom hit.
Det er tid for den årlige skattejakten etter sukkerstenger.
Sett i gang, Sarah.
Ok, det er bare to regler.
Én, vi kan ikke hjelpe deg med svarene,
du må finne ut av det selv.
To, ha det så gøy som mulig.
Dette er alvevennene dine, de er her for å hjelpe deg.
Finn alvene deres og la lekene begynne.
"Julenissen elsker melk og kjeks."
"Denne godbiten blir aldri gammel."
"Gå dit kjeksene er søte og alle barna elsker å møtes."
"Det er jul, still opp."
"Neste ledetråd er hvor foreldrene dine kjøper klærne dine."
"Hvis du vil ha nissens spesielle krefter,
må du dra til stedet som har alle blomstene."
-Blomsterbutikk! -Det stemmer. Gå!
"Han vil gi julegleder til de små
der gutter og jenter juleleker kan få."
-Lekebutikken. -Dere bør sjekke.
Du gjør det virkelig. Tar deg tid til jobb og lek.
Jeg noterer for om jeg får barn.
Ikke gi meg for mye av æren.
Jeg kan ikke dette.
Jeg tror ikke noen kan det før de må.
Jeg er sammen med barn hele dagen,
så jeg er litt rusten på voksenprat.
Vi må ikke snakke.
Flott, så vi kommer aldri til å snakke sammen igjen.
Jeg mente ikke det.
"Ta pyjamasen og de beste julesokkene."
"Dere finner den tredje ledetråden ved siden av klokken."
Jøss!
Skolen leter etter en erstatter for James.
Det er vanskelig. Store sko å fylle.
Hvem anbefalte du?
En med teaterbakgrunn,
flink med barn og en god leder.
Det blir bra om denne personen tar jobben.
Ville vært sprøtt å ikke si ja.
Han er så flink, så naturlig med dem.
Han vet hva de trenger,
når de gjør det, og gir dem det.
Noah tilbringer mye tid med dem.
Iallfall til han starter bedriften sin,
og da forstår han hvordan du har det.
Hvilken bedrift?
Jeg tråkker alltid i salaten med deg.
Ok, jeg prøver her.
-Kan du møte meg på halvveien? -Hvorfor det?
Din måte å være der da jeg trengte deg
var å spøke om at jeg ikke var morsom.
-Ja, dårlig spøk. -Ja.
I ukevis kom folk med gryter, skinke og brus.
Jeg har nok paprikaost i kjøleskapet til å bade i.
Vet du hvem som ikke stakk innom?
Det var deg, Noah.
Jeg tok deg med for å støtte deg.
Det som fikk deg til å være der
for meg, var om jeg ble morsomme Ben igjen.
Her er siste ledetråd.
God jul, alle sammen!
Ok, én etter én, så går vi i sirkel. Husker dere?
Hvor er Ben?
Jeg kan ha opprørt ham ved et uhell.
Fiks dette. Vi prøver å ha en flott uke sammen,
men det går ikke på grunn av dere.
Kom igjen. Vi er lei av det.
Ben dro til teateret for å jobbe med settet.
Jeg drar også. Du burde komme og hjelpe.
Skal vi starte kjeksbedrift?
Må stikke!
Ok, jeg lover at vi snakker om dette senere,
nå må jeg fikse det med Ben.
Gjør det.
Og kom hjem og fortelle meg hvorfor
jeg er den eneste som ikke vet dette.
I dag er ikke din dag.
Det føles som jeg er på videregående og velger mammas gamle skole
over mitt førstevalg.
Jeg kom til slutt til Michigan, men det er ikke poenget.
Det er lett å falle tilbake til gamle vaner hjemme.
Kan jeg si en hemmelighet?
For all del.
Michael ville dra til en musikkkonservatorium.
Men vi tenkte at en kunstutdannelse ville være bedre.
Til syvende og sist var det ikke vårt valg.
-Han dro til konservatoriet. -Han elsket hvert minutt.
Ingenting bryter deg mer ned enn å tilby det beste
av deg selv til noen du elsker og innse
at det fortsatt ikke er nok.
Det er så sant.
Vi foreldre ønsker det beste for dere.
Men den kan være vanskelig å skille mellom ditt beste og vårt beste.
Og det er derfor du bare må ta ansvar for ditt beste.
Takk.
Jeg pleide å ta sånt med Mr. Massey.
Nå kan du komme til meg.
Spøkelset har tatt hånden din, Scrooge,
og dere har begge fløyet gjennom et vindu, ok?
Gå.
Kom igjen.
Her, la meg hjelpe.
-Jeg fikser det. -Ikke for å være respektløs,
men det ser ikke sånn ut.
Her er greia.
Vi har et stykke å vise, og skuespillerne trenger hjelp.
-All hjelp. -Hvis du bare kan gå tilbake dit,
finne ut av det.
Dere elsker hverandre, vi har et sett å fullføre, og det er jul.
Ok, flott.
Ok, så dere går hånd i hånd gjennom vinduet
til landsbygda der Scrooge var skolegutt.
Så…
-Går det bra? -Nei, det gjør ikke det.
Jeg vil ha en unnskyldning.
Vi gjorde jo den nikke-greia.
Ok, selvfølgelig. En unnskyldning.
Jeg er så lei for det.
Seriøst, jeg beklager at jeg sa
at du ikke var morsom, det var en slem, ufølsom vits, og det er ikke sant.
Du er kjempemorsom.
-Ikke i det siste. -Kom igjen.
Å se deg slite under den kulissen.
Det var gøy.
Og, jeg beklager at jeg ikke var der for deg da du trengte meg mest.
Jeg hadde fått mitt andre barn.
Jeg druknet i melk og bæsj, og jeg var så trøtt,
at jeg knapt kunne stå på beina.
Det er ingen unnskyldning, men det er sant.
Og jeg er lei for at jeg lot det bli så mye avstand mellom oss
før jeg sa unnskyld.
Jeg setter pris på det.
Glad i deg, bror.
Du skremte meg.
Jeg glemte det.
At du startet en kjeksbedrift uten å si noe til meg?
Ja, men nei, for jeg har ikke begynt ennå.
Men du vil?
Jeg vet ikke.
Kanskje. Jeg nevnte det for Mia, hun likte det
og så sa jeg det til Avery,
-hun elsket det. -Du snakket med Mia,
Avery, og var du på talefot med Ben,
ville du sagt det til ham også. Bare ikke til kona di.
Forresten, Ben og jeg er venner igjen.
Bare nevner det.
Er det sånn vi er nå?
To personer som begynner å leve separate liv?
Nei. Hør her, Sarah.
Det skjer ikke med oss.
Det føles som det allerede har skjedd.
Bra du og Ben ble venner.
-God morgen. -God morgen.
God morgen, vennen.
Jeg har laget favoritten din, frokostgryte med maisgrøt i.
Jeg er faktisk ikke så sulten.
-Og jeg må dra til lekeinnsamlingen. -Ok.
La meg gi deg en kopp kaffe.
Jeg tar en hos Pammy.
-Takk, pappa. -Bare hyggelig.
Hva er det jeg går glipp av?
Husker du hva du sa til moren din
-du ikke ville ha i bryllupet vårt? -Den maten jeg hater, reker.
Ja, og hun hadde det likevel.
Hun hadde mye av det.
Jeg har aldri sett mer rekecocktail på ett sted.
Jeg var så sint på henne, men det handlet ikke bare om rekene.
Jeg ville at hun skulle la meg få planlegge én ting
i mitt eget bryllup, i mitt eget liv.
Å synes at jeg var dyktig nok,
smart nok.
Bra nok.
Jeg skulle ønske eplet falt litt lenger fra stammen.
Ho, ho, ho.
Ok, kom opp.
-God jul. -God jul.
Ok, gå dit.
Greit, hvem er nestemann?
Hei, jeg kjenner til disse kjeksene
-de er så gode. -Jeg vet det.
Sarah tar alltid med Noahs kjeks til sykehuset i julen,
Men jeg får vanligvis bare én før alle forsvinner.
Du kan få den.
-Si "takk". -Takk.
Ok, lille venn.
Jeg har hørt fra flere av alvene mine
at du har vært en god lillebror i år. Stemmer det?
Stemmer det?
Så jeg skal sørge for at du får den mopeden til jul.
Og hjelmen, sikkerhet først.
Det stemmer.
God jul.
Jøss, Noahs kjeks får oppmerksomhet, bra for ham.
Han kan bake.
Ja, vi ordner opp i ting.
Bra for deg.
Hva skal du senere?
Unngå moren min, hvordan det?
Vil du komme til meg?
Ja.
Vi har fire ulike varianter, og hvis du vil ha flere kjeks,
tar jeg imot bestilling.
-Jeg tar fem dusin. -Å, jøss.
-Ok. -Seksti kjeks.
Til gaver og meg.
Jeg visste ikke at du solgte dem.
Ikke jeg heller.
Du skal bake hele uken.
Jeg har ti bestillinger.
Mia, dette er ikke en bedrift ennå.
Ikke tenk på hvordan det vil skje.
Kast deg uti det.
-Bra. -Hvem vil ha kjeks?
Ok. Ja, kom opp.
Hva tror du får søsteren din til å føle seg bedre, Teddy?
Hun er på sykehuset, og jeg tror hun vil like å fargelegge og tegne.
Hun elsker kunst.
Da blir det tegnesett. Ikke sant?
Absolutt.
Julenissen har den perfekte gaven.
-Kjære vene. -Takk!
God jul!
Kjente du det?
Som liten, ble jeg med far til barnesykehuset
for å se til en av pasientene.
Det var jul, og den lille gutten var så bekymret
for at julenissen ikke ville finne ham.
Da du ba oss gi noe tilbake,
tenkte jeg på den gutten.
Og alle de andre barna som var på sykehus i ferien.
Det var noe jeg måtte gjøre.
Det kalles formål.
Jeg tror du nettopp fant ett.
Formål gir mening. Og mening gir lykke.
Det blir en veldig god jul.
God jul!
Sarah. Jorden til Sarah?
Beklager. Jeg bare…
Glem det. Sa du noe?
Bare hvor flott det er at Noah starter sin egen bedrift.
Han får halve lønna mi med de småkakene.
Ava ville ake. Vil du bli med guttene?
Ja, klart det. Vil dere ake, barn?
-Ja, Shannon! -Greit!
Vi ses snart.
Hvor skal dere?
Guttene skal ake med Chloe og Ava.
Gi meg fem minutter.
-Jeg kan bli med. -Nei,
Se på alle de nye kundene dine.
Selg kjeksene dine. Jeg tar guttene.
Det går bra, jeg lover.
Ok, ser deg hjemme.
-Ok, hvem er nestemann? -Greit.
Gode nyheter, jeg så et av showene dine,
og jeg vil ha deg på audition i New York snarest.
Ring meg tilbake, prøvene starter 2. januar.
-Herre… -Hva?
-Hva skjedde? -Nei, ingenting.
Vi er ferdige her om du er klar til å unngå moren din.
La oss gjøre det.
-Tar du resten av dette? -Ja.
-Du kan si det senere. -Ok.
Da du ba meg komme,
visste jeg ikke at jeg måtte jobbe.
Dette er til moren din.
Som jeg fortsatt er sint på.
Hva har Patricia gjort nå?
Hun søkte på en jobb bak ryggen min fordi hun ikke
liker livsvalgene mine.
Du burde fått henne inn på terapitimer.
Du har visst hatt en god uke.
Selv om jeg var sint på broren min, og jeg kan ikke tro at jeg sier dette,
hadde han rett.
Jeg trengte bare å tenke.
Fant du ut noe?
Ja, at jeg har vært ulykkelig lenge.
Når var du lykkelig sist?
Baseball.
Men det toget har gått, så…
-Hva med veiledning? -Jeg har tenkt på det.
Jeg vet ikke, jeg…
Jeg må tenke litt mer.
Å tenke er bra.
Husker du da vi ga det lillefingerløftet?
Du mener det vi gjorde da vi var 12,
at hvis ingen av oss var gift før vi fylte 30,
-skulle vi to gifte oss? -Det er det.
Det er bare tre måneder igjen, så…
Ikke si det.
-Tretti! -Ikke!
-Avery er 30! -Ti stille!
Jeg må tilstå noe.
Takk.
Takk for at jeg ikke får skyve deg bort igjen.
Så du har fortsatt følelser?
Lov meg noe.
Lov meg at du aldri stenger meg ute igjen, ok?
-Den er tung. -Jeg vet det.
Det må være en overraskelse.
-Hvilken overraskelse? -Overraskelse!
Den er nydelig. Hvor fant du den?
Fant den ikke. Ben lagde den.
Ben, jøss.
-Den er perfekt. Tusen takk. -Bare hyggelig.
Dere skal få nyte den nye gaven,
men god jul, Mr. og Mrs. Taylor.
-God jul. -God jul.
-Vi ses senere. -Ja visst.
Vil dere ha litt te?
-Ja takk. -Skal bli.
Den er så fin.
Ja? Liker du den?
Jeg føler ikke at jeg fortjener det.
Jeg skylder deg en unnskyldning.
Jeg er lei for det.
Jeg skulle aldri ha blandet meg i livet ditt sånn.
Nei, det skulle du ikke.
Men takk for unnskyldningen.
Jeg savner deg.
Du er min eneste datter, og jeg skulle ønske du var nærmere,
og noen ganger føles det som om du rømmer fra meg.
Er jeg så fæl at du må skape så mye avstand mellom oss?
Nei, mamma. Jeg måtte skape avstand for å finne
min egen vei i livet.
Dette er mitt liv, og jeg gjør en god jobb.
Beklager om valget mitt skuffer deg, men…
Jeg kan ikke skuffe meg selv.
Du møtte aldri bestemoren din.
Hun var en fantastisk kvinne,
og jeg savner henne hver dag, men ble det ikke på hennes måte,
kunne man glemme det.
Og jeg lærte vel at kjærlighet var kontroll.
Og jeg lærer nå at du ikke kan ha både kjærlighet og kontroll.
Du må velge én.
Og vennen, jeg velger kjærlighet uten betingelser.
Takk. Du aner ikke hva det betyr for meg,
men du må stole på at jeg vet hva neste steg er.
For meg betyr det å starte min egen praksis i Michigan.
Jeg er så glad i deg.
Jeg er glad i deg også, mamma.
Glad i deg også.
-Fikk du mange bestillinger? -Beklager, du først.
Jeg…
Jeg har flere ordre enn jeg kan utføre.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal få gjort alt,
og det er når guttene har fri,
og det er alt jeg kan be om.
Vi finner ut av det med guttene og bestillingene.
Svar meg på dette.
Hvordan føltes det?
Det føltes bra.
Jeg følte meg levende på en ny måte.
Beklager. Er det greit?
Jeg vet ikke hva dette er ennå,
eller om jeg får bestillinger etter jul.
Jeg er så glad på dine vegne.
Du har vært ankeret vårt og grunnen til at jeg kunne følge lidenskapen min.
Og jeg vil bidra til at du kan gjøre det samme.
Virkelig?
Virkelig.
Og ikke uten grunn, det du gjør med dem er så vanskelig.
Jeg jobbet 20 timers skift, men guttene slet meg ut etter fire,
i forsøk på å hindre dem i å kjøre i trær eller hverandre med sledene,
-sammenbruddene, spørsmålene. -Å, spørsmålene.
Også så mye snacks?
Ok, hvis du tar imot tips, minikjøler i bilen, bare stol på meg.
Jeg vet ikke hvordan vi skal få det til,
men jeg vet at vi kan gjøre hva som helst sammen.
Hun kan ikke høre deg.
Jeg elsker den barnlige nysgjerrigheten, Mia.
Dette er gamle Scrooges første vendepunkt-
for å se avstanden mellom der han er nå
og der han vil være. Bill representerer det,
å leve livet til det fulle,- for vi blir aldri lovet morgendagen.
Men du er her for å formidle at det aldri er for sent å gi slipp,
tilgi og prøve igjen.
Tilgi hvem? Det var han som stakk av fra folka sine.
Tilgi deg selv.
Så når jeg sier "hun hører deg ikke",
tenker jeg at jeg skulle ønske hun kunne.
Ja.
Hei, jeg må snakke med deg.
Kan vi møtes på Pammy's for kakao?
Selvfølgelig, jeg kommer straks.
Jeg har vært i New York i årevis
og kjempet for en sjanse.
Hvis jeg drar i morgen, kan jeg ha en sjanse.
en skikkelig sjanse. Og hun sa at jeg var dynamisk.
Jeg er så glad på dine vegne. Det er utrolig.
-Men også… -Nei.
Nei, Avery. Ingen men, takk.
-Hva med showet og de barna? -Du har funnet din mening.
Du aner ikke hvordan det er å aldri vite om du vil nå
drømmene dine og ikke komme i nærheten.
Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre,
men det er noe jeg må finne ut selv.
Er du klar? Vi må dra.
Jepp. To sekunder.
Jeg optimaliserer nettsiden.
La meg hjelpe deg.
Og jeg er din.
Du er en flott mor og kone.
Enda jeg ikke visste at de ikke spiser jordbær?
Neste uke elsker de jordbær, men ikke bananer.
Men jeg vil vite sånt.
Så jeg har tatt en avgjørelse.
Når jeg overtar fars praksis,
i stedet for å gjøre ting på hans måte,
gjør jeg det på min måte.
Så jeg får inn en partner.
Da får jeg tid med guttene,
og du får drive det som blir
Culpeppers beste kjeksbedrift.
Det er den beste julegaven jeg kan be om.
Og dere to er de beste julegavene vi kan be om.
PS. Bare ikke fortell faren min om planen.
-Ikke før jeg kjøper praksisen. -Jeg sier ingenting.
-Kom igjen. -Greit, kom igjen.
Dere to er så tullete.
Hvordan gikk agentmøtet?
Jeg håper de vet hvor talentfull du er.
Jeg begynner å tro at dette ikke er for meg.
At jeg burde gi opp.
God julaften, Ben.
God julaften.
Du er veldig kjekk.
Du er vakker.
-Jeg har tenkt. -Ja?
Hva om jeg tar litt mer fri fra en familiebedrift?
-Jeg lytter. -Jeg ringte en gammel venn
som jobber med mindreårige,
og det er en trenerstilling ledig.
Og jeg skal søke.
Jeg er så glad på dine vegne.
Takk. Skal jeg åpne?
Og det er tilfeldigvis i Michigan.
Interessant valg av delstat.
Og jeg har også tenkt…
Jeg elsker hvor viktig denne tenkegreia er.
Vil du ha selskap?
Jeg vil gjerne ha selskap.
Og sannheten er…
Jeg elsker deg, Avery.
Jeg har alltid elsket deg,
og du trenger ikke føle det samme ennå.
Men jeg kunne ikke vente med å si hva jeg følte.
Ben Tellman!
Jeg elsker deg så høyt.
Det har jeg alltid gjort.
Og det vil jeg alltid gjøre.
-Takk for muligheten. -Ja.
Det er et stort oppmøte.
I kveld er en spesiell kveld.
For det første, disse barna har jobbet så hardt.
Jeg trodde ikke du kom.
Jeg ville ikke gå glipp av debuten din.
-Kjør på. -Etter showet
må du forklare det uttrykket.
-Det gir ingen mening. -Ok.
I kveld hedrer vi en som var så kjær
for oss og forandret mange liv.
Inkludert Culpepper videregående egen Avery Taylor.
Hva er det med videregående som blir hos oss for alltid?
Jeg tror Mr. Massey vil si at det er en tid for første ganger.
Og hvis du er heldig, som vi var,
hadde du en Mr. Massey til å veilede deg gjennom alt det første og så mye mer.
Takk til vår lærer og mentor for at du bevarer drømmene våre
og minner oss på hvem vi ble født til å være.
Takk for at du viste hvordan du levde
at det ikke er en generalprøve.
Og takk for at du lærte oss at hvis du har
mot til å leve livet med et åpent hjerte,
finnes magi og mirakler overalt.
Hvis vennene mine vil komme opp?
Før kveldens hovedattraksjon har vi en liten overraskelse.
Mrs. Massey, Michael, kan dere også bli med?
Vi kan ikke tenke oss en bedre gave til mentoren vår
enn å dedikere livsverket hans tilbake til ham i år fremover.
Så uten mer om og men, presenterer vi James Massey-teateret.
Herregud!
Jeg ville sagt "gi en applaus", men det skjer allerede.
Så la oss sette i gang.
Alle sammen, la meg presentere
den årlige produksjonen av En julefortelling.
Dere var så fantastiske.
Måten du fløy gjennom luften på, det var…
Jeg trodde på det. Og du, Cammie, du er en stjerne.
Vi hadde ikke klart det uten deg.
-Ikke vondt ment, Miss Bennet. -Det går bra.
Det er sant. Du har virkelig en gave.
Du gjorde meg bedre.
Du skulle blitt lenger det siste året.
Kanskje det blir som du vil.
Alle er så imponert av deg.
Så mye at vi ville snakke med deg om å ta
over som ny dramalærer på heltid.
Jeg vet at du bor i New York,
men jeg kan ikke tenke meg noen bedre
til å ta min manns plass.
Jeg er beæret. Bare å bli tenkt på i samme lys som
Mr. Massey er… Jeg kan ikke tro
at jeg sier dette, men ja, svaret er ja.
Dette er spennende. God jul.
Ha en fin høytid, så snakkes vi til nyttår.
Herregud. Kom igjen.
Gjett hvem som bli ny dramalærer på Culpepper videregående skole.
-Hva? -Gratulerer!
-Herregud! -Fantastisk.
Tusen takk for alt dere gjorde denne uken for å gjøre det så spesielt.
Når hjertet mitt var så trist, fylte dere det med glede.
Jeg er glad i dere alle.
Vi har en julemiddag å forberede,
så vi skal hjem.
-God jul. -God jul.
Gratulerer!
Guttene sov før hodene traff putene,
overraskende med tanke på hvor mange kjeks de spiste.
Hvor mange bestillinger fikk vi?
La oss si at jeg er så glad for å ha vakre,
hjelpsomme venner som dere.
Vet du hva?
Jeg må tilbake til Michigan.
Sjefen min gir meg ikke fri.
Jeg har noen hus å bygge.
Jeg får ikke barnevakt.
Ok, dere er søte.
-Selvsagt hjelper vi deg. -Ja.
Men først vil jeg utbringe en skål.
Takk for at dere delte familien deres med oss,
og for at dere to er det ultimate vertskap.
Takk for at dere ble i byen
og inspirerte alle til å alltid lede fra hjertet.
Og takk for at dere spilte med,
stolte på oss og slapp oss inn.
Denne uken var alt vi ikke visste at vi trengte,
og alt vi aldri vil glemme.
Takk for at dere er Den utvalgte familie.
Her og nå!
Undertekster: Siw Evy Økland