‫הדחף לרקוד התקיים הרבה לפני‬ ‫שאבותינו הפרימטים התפתחו להיות בני אדם.‬
‫ביולוגים אבולוציוניים‬ ‫טוענים שבני אדם קדומים השתמשו בריקוד‬
‫כדי לקדם את שיתוף הפעולה החברתי‬ ‫החיוני להישרדותנו.‬
‫אכן, מחקרים גילו‬ ‫שהרקדנים הטובים ביותר כיום חולקים‬
‫את שני הגנים הספציפיים‬ ‫המשויכים לכישורים בין-אישיים מצוינים.‬
‫אך למרות יכולתו להציל את המין שלנו,‬ ‫הריקוד לא הצליח להציל‬
‫חברת ריהוט קטנה במיאמי‬ ‫מהצונאמי הכלכלי של מגפה עולמית.‬
‫אז כמו הרבה גברים מילניאלים‬ ‫לבנים בני 40, מייק ליין מצא את עצמו‬
‫בודד ונסחף באוקיינוס‬ ‫של מערכות יחסים כושלות וחלומות שלא התגשמו.‬
‫סליחה? שלום!‬
‫האזור הזה מחוץ לתחום.‬
‫אה. אז לא כדאי שתהיה פה, לא?‬
‫מצחיק.‬
‫תתלבש ותתחיל לפרוק. המשאיות בדיוק הגיעו.‬
‫בסדר.‬
‫- עובדה: %59 מכלל הלווייתנים‬ ‫צרכו פסולת פלסטיק -‬
‫אז היא גרה במיאמי עכשיו, או...‬
‫היא לא יכולה לחזור ללונדון, רוג'ר שם.‬
‫היא חייבת לחזור, בשביל הבת.‬
‫רוג'ר עדיין רוצה שזה יסתדר, לפי בוב.‬
‫היא הייתה צריכה לבטל‬ ‫במקום להסתובב כמו זומבית.‬
‫לגמרי.‬
‫והנה היא.‬
‫היי.‬
‫תודה רבה, זה ממש מקסים.‬
‫תודה על התרומה שלך.‬ ‫-את מהממת.‬
‫ויסקי, בבקשה.‬ ‫-נקי או עם קרח?‬
‫נקי.‬
‫את מקבלת מה שרצית?‬
‫עם אירוע ההתרמה. נראה שהולך טוב.‬
‫אף אחד פה לא יודע מה זה‬ ‫פרויקט ההצלה הכחול הגדול‬
‫ובכל זאת, הם תורמים לי כסף כל שנה.‬
‫אנשים אוהבים להסתכל‬ ‫במה שהם לא יכולים להשיג.‬
‫אני מניחה.‬
‫מה קורה, אחי? שני וודקה סודה.‬ ‫-שני וודקה סודה.‬
‫אז מה דעתך? כן?‬ ‫-כן. נשמע טוב.‬
‫אני מכירה אותך. למדת בסטייט, נכון?‬
‫סטייט? לא, ממש לא.‬
‫אני בטוחה שנפגשנו.‬
‫לא. אני לא יודע. סליחה.‬
‫אל תלחיצי את הבחור, מותק.‬ ‫-אני לא.‬
‫אלוהים אדירים, הבנתי. אתה באמת לא זוכר?‬
‫לא יודע. זה היה בחנות שלי?‬
‫לא. היית שוטר, נכון?‬
‫איך קוראים לך?‬ ‫-קים.‬
‫כן. מזמן. כן.‬
‫כן. כן.‬ ‫-נכון, נכון. הבנתי.‬
‫יפה, מותק. עצרת אותה?‬
‫לא. נראה לי שנתתי לך רק אזהרה, נכון?‬
‫זו הייתה מסיבת החניכה שלי בקולג'.‬ ‫הפרתי את הסדר.‬
‫עכשיו את מתנהגת יפה?‬
‫כן, מאוד, האמת.‬ ‫-יופי.‬
‫אני בצוות המשפטי של מקסנדרה,‬ ‫אז... באתי לתמוך.‬
‫מגניב. באיזה תחום את עוסקת?‬
‫דיני משפחה באופן כללי.‬ ‫אבל אני מתמחה בגירושים.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-נתראה עוד עשר שנים.‬
‫תתנהגי יפה.‬ ‫-אשתדל.‬
‫- טיטו‬ ‫נייד -‬
‫אתה! ברמן. גברת רטיגן רוצה לדבר איתך.‬
‫עוד לא סיימנו לפרק.‬
‫שמעת אותי? היא רוצה לראות אותך עכשיו.‬
‫בולשיט. היי, תראה,‬ ‫אתה לא צריך להסביר לי. בסדר?‬
‫תסביר לזיידי.‬
‫גברתי?‬
‫ברור, מאוד לא נוח לי לעשות את זה‬ ‫ולא אעשה את זה.‬
‫כי זה דייט עם מלווים. אני לא טיפשה, רוג'ר.‬
‫גברתי, אמרו לי לבוא לפגוש אותך.‬ ‫שאחכה בחוץ?‬
‫אני לא רוצה לראות אותך! בסדר?‬
‫תכניס לראש שלך, אם אתה צריך לדבר איתי,‬ ‫אז תביא את עורכי הדין.‬
‫ברמן?‬
‫סליחה, אמרו לי לבוא. לא...‬ ‫-כן, תחזור בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫כן?‬
‫אתה יודע...‬
‫אתה אוהב להיות ברמן?‬
‫בטח. זה לא באמת המקצוע שלי,‬ ‫אבל כן. למה לא?‬
‫אז מה המקצוע האמיתי שלך?‬
‫כן... זה סיפור ארוך. את צריכה אותי למשהו?‬
‫כן...‬
‫איך קוראים לך?‬
‫מייק.‬
‫נעים להכיר, מייק.‬
‫גם אותך.‬
‫כמה?‬
‫כמה למה?‬
‫אתה יודע. אל תכריח אותי להגיד את זה,‬
‫כי זו הפעם הראשונה שאני עושה את זה‬ ‫וזה לא נעים.‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת. מה?‬
‫אבל קים אמרה לי שהיא מכירה אותך,‬ ‫ונתקלה בך, ושאתה רקדן.‬
‫אה, קים... זה מה שקים אמרה לך?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫תראי, אני לא ממש עושה את זה יותר, אז...‬
‫איך קוראים לך?‬
‫מקס.‬
‫מקס, היה נעים להכיר. תודה על...‬
‫אני מצטערת מאוד. לא התכוונתי להעליב אותך.‬
‫לא, לא העלבת. אין בעיה.‬
‫אין לי מושג מה אני עושה.‬
‫אני לא ככה בדרך כלל...‬ ‫-לא.‬
‫...פשוט היה לי יום מחורבן ושבוע מחורבן‬
‫וחודש מחורבן ושנה מחורבנת.‬
‫כנ"ל. ברוכה הבאה למועדון.‬ ‫אל תדאגי, לא העלבת אותי.‬
‫טוב.‬
‫היה נעים להכיר.‬
‫אז בוא נגיד...‬
‫אם היית עושה את זה פעם אחת אחרונה.‬
‫כמה דבר כזה היה עולה?‬
‫אולי 60,000?‬
‫שישים אלף דולר?‬ ‫-כן. כן, 60. נגיד 60.‬
‫מה בדיוק אתה עושה?‬ ‫היא אמרה שזה סתם ריקוד מטופש.‬
‫מי אמרה? קים? זה מה שקים אמרה? שזה מטופש?‬
‫כן, היא אמרה שזה ריקוד מטופש,‬ ‫אבל שזה ישכיח ממני את הצרות.‬
‫ואם היא צודקת, אני מוכנה לשלם שש.‬
‫מה? את רצינית?‬
‫תשלמי לי 6,000 דולר כדי לרקוד?‬
‫כן, אבל בלי "סוף שמח", מה?‬
‫אז עשינו עסק?‬
‫אתה הולך?‬
‫אתה יודע שיש לי אבטחה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫נראה לי שאת צריכה משקה.‬
‫אני בהחלט צריכה.‬
‫למה אתה מזיז את הפרחים שלי?‬
‫עדיף שהם יהיו פה.‬
‫יש לך בית מאוד, מאוד, מאוד יפה.‬
‫תודה.‬ ‫-הכול בנוי ממש טוב.‬
‫אתה מעצב מחדש?‬
‫אולי. יש לך מוזיקה?‬
‫עדיף שתסיימי את המשקה שלך.‬
‫אני לא יודע אם את באמת יודעת מה קנית,‬
‫אבל אני אתן לך את זה בכל מקרה.‬
‫אם באיזשהו שלב תרגישי לא בנוח...‬
‫אני אוריד לך סטירה.‬
‫את יכולה לסטור לי. מושלם.‬
‫אפשר לגעת בך?‬
‫אני מניחה.‬
‫תודה.‬
‫אתה לא יודע מה אמרתי.‬
‫על מה את מדברת? בטח שאני יודע.‬
‫מה אמרתי?‬
‫אמרת שאני זז כמו מים.‬
‫לא התכוונתי שתבין את זה.‬
‫טוב, אולי את צריכה להיזהר יותר‬ ‫עם מה שאת אומרת.‬
‫תזכרי, אני מפלורידה.‬
‫אם הייתי יודעת איך הלילה הזה יהיה...‬
‫הייתי משלמת לך 60 אלף בשמחה.‬
‫זה לא היה משנה, אני לא אקח ממך כסף.‬
‫אני לא אקח גם את השש אלף.‬
‫מי אתה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫בוא איתי ללונדון.‬
‫מה יש בלונדון?‬
‫החיים שלי.‬
‫החיים שלך בלונדון? חשבתי שזה הבית שלך.‬
‫זה בית, אבל זה לא ה-בית.‬
‫מקס, אני לא יכול פשוט לנסוע ללונדון.‬ ‫יש לי פה דברים. יש לי...‬
‫מה?‬ ‫-יש בלגן שלם. יש לי עבודה.‬
‫אני לא יכול פשוט לנסוע ללונדון.‬
‫אני אשיג לך עבודה הרבה יותר טובה בלונדון.‬
‫את תשיגי...‬ ‫-לא, חשבתי על עבודה בשבילך.‬
‫היא יצירתית. וכל מה שאתה צריך לעשות‬ ‫זה לבוא איתי לחודש,‬
‫ואני אתן לך את 60 האלף שלך.‬
‫אני לא יכול לנטוש את כל החיים...‬ ‫-כן, אתה כן. תקשיב.‬
‫לא ל... לא לחודש שלם.‬
‫בוא איתי ואם לא תרגיש בנוח,‬
‫אז פשוט...‬
‫אוריד לך סטירה?‬ ‫-תוריד לי סטירה.‬
‫בוא ניסע.‬
‫תודה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני לא מת על ירקות.‬
‫אז איך יש לך גוף כזה?‬
‫אני לא יודע. גנטיקה. אימא ואבא.‬
‫איך התעשרת כל כך?‬
‫גנטיקה, אני מניחה.‬ ‫-כן?‬
‫לא, המשפחה של רוג'ר עוסקת בתקשורת.‬
‫מגניב. טלוויזיה וכאלה?‬
‫יותר כמו הכול וכאלה.‬
‫הבנתי.‬
‫אז... לא יודע, מה קרה עם זה?‬
‫נישואים.‬
‫אתה נשוי?‬
‫אם אני נשוי? זו תהיה בעיה אם כן?‬
‫לא. זה עסקי במאה אחוז.‬
‫כן. את כל הזמן מדברת על ה"עבודה" הזאת.‬
‫אבל את לא מספרת מה העבודה עצמה.‬
‫היא מה שנועדת לעשות כל הזמן הזה.‬
‫טוב. אבל הבהרתי לחלוטין,‬ ‫אני לא... אני לא רוקד יותר.‬
‫אז אני יכולה להגיד‬ ‫שקיבלתי את הריקוד האחרון של מג'יק מייק.‬
‫אז על מה עוד את יכולה לשלם לי?‬
‫אנחנו לא נשכב. זה לגמרי לא בא בחשבון.‬
‫למה?‬
‫מייק, אני חושבת שיש לך...‬
‫כישרונות אחרים. ובזה אני מושקעת.‬
‫טוב. אבל רק תקשיבי לי רגע.‬
‫רכשת אותי לחודש, בואי נגיד...‬ ‫שתגידי "קפוץ" ואני אשאל "לאיזו מיטה?"‬
‫תראה, אתמול בלילה היה...‬
‫די קסום. היה מדהים.‬
‫אז בוא לא נהרוס את זה.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫ולא. אני לא, אגב.‬
‫מה?‬
‫נשוי.‬
‫טוב. אתה במערכת יחסים?‬
‫לא. לי ולמערכות יחסים יש נטייה לא להסתדר.‬
‫כן, אני מבינה את זה. לחיי החופש.‬
‫לחיי החופש.‬
‫אדוני, הסל החום הוא לניקוי יבש,‬
‫וסל הבז' הוא לכביסה רגילה.‬
‫כנראה לא אצטרך ניקוי יבש, ואגב...‬
‫אני יכול לכבס בעצמי. תראה לי איפה המכונות.‬
‫מיס מנדוזה לא תאפשר דבר כזה, אדוני.‬
‫תקרא לי מייק. הכול טוב.‬
‫מה שתרצה, אדוני. הנוחיות נמצאת פה.‬
‫השירותים, אדוני.‬
‫כן. יש לך מושג מה בדיוק אני עושה פה?‬
‫לצערי, לא, אדוני.‬
‫כן, אבל לא היית אומר לי גם אם כן, נכון?‬
‫הייתי משקר אם אומר שאני לא משקר, אדוני.‬
‫טוב. זה מייק. פשוט תקרא לי מייק.‬
‫טוב, מייק, מיס מנדוזה אוהבת להפתיע.‬
‫אבוא לקרוא לך עוד חצי שעה.‬
‫תקרא לי עוד חצי שעה להפתעה. סבבה.‬
‫- ריצ'י המצויד‬ ‫נייד -‬
‫שיט.‬
‫אני לא אוהבת לתת לוויקטור קרדיט‬ ‫כי הוא נהיה בלתי נסבל.‬
‫אבל לא הייתי הבעלים של המקום אליו נוסעים‬ ‫אם הוא לא היה משכנע אותי‬
‫להילחם עליו בהסדר.‬
‫האפשרות השנייה היחידה שלה‬ ‫הייתה בור חול וחצץ בהיי ויקומב.‬
‫והערך היחיד שראיתי בו היה שחמותי‬
‫לא רצתה לתת אותו.‬ ‫אבל עכשיו, מצאתי לו מטרה.‬
‫מה המטרה שלי שם? אם אנחנו נוסעים לשם.‬
‫ובכן...‬
‫תעמיד פנים שהיום חג המולד‬ ‫ואתה עומד לפתוח את המתנות שלך.‬
‫בסדר.‬
‫למעשה, ויקטור,‬
‫נראה לי שצריך לעצור קודם ב"ליברטי'ס". לא?‬
‫הייתי מודיע להארג',‬ ‫כדי שיוכל להתכונן מנטלית.‬
‫רעיון טוב.‬
‫מה זה הארג'?‬
‫שלום, הארג'.‬
‫אחר צהריים טובים, מאדאם רטיגן!‬
‫אל תקרא לי "מאדאם", וזה מנדוזה עכשיו.‬
‫אז איפה הבחור שצריך מהפך?‬
‫זה לא עולה ככה. כמה זה בדולרים?‬
‫מורידים אפס או...‬
‫איזה חמוד.‬
‫אתה יודע מה ויקטור עושה?‬
‫המקום הזה שייך לך?‬
‫עכשיו כן.‬
‫כשאותה הצגה עלתה ב-2004,‬ ‫הבעלים של התיאטרון‬
‫התאהב מעל הראש‬ ‫בשחקנית חסרת ביטחון במיוחד. אז...‬
‫כאן התחיל סיפור האהבה שלי עם רוג'ר‬ ‫וכאן הוא הולך להסתיים.‬
‫הוא בטח מת על ההופעה שלך.‬
‫היו לי שלוש שורות.‬
‫טוב, אתה בהחלט נראה מתאים.‬
‫אז תירגע, תיהנה,‬
‫ואני מבטיחה שלא יהיו עוד הפתעות,‬ ‫אבל אתה תאהב את זאת.‬
‫נשבעת?‬
‫עשינו עסק.‬
‫מיס מנדוזה! בדיוק בזמן, כרגיל.‬
‫די, וודי. אני מאחרת בחצי שעה.‬
‫כרגיל. זה...‬
‫כן, מייק, תכיר את וודי,‬ ‫מנהל הבמה הכי טוב בלונדון.‬
‫בחייך. אני פה רק כדי לשרת‬ ‫את החזון שלך, בוס.‬
‫החזון שלי?‬
‫החזון שלך. בוא.‬
‫אוי, פאק.‬
‫וואו.‬
‫בול בזמן.‬
‫תקשיב, יו ואני ננסה שוב כי אני לא בטוח.‬
‫אבל אם נתחיל מתחילת הסצנה...‬
‫תתחילו מהתחלה ותכניסו קצת...‬
‫אז על מה זה?‬
‫זה אותו קשקוש משעמם של‬ ‫"האם היא תתחתן בשביל אהבה או כסף".‬
‫מה היא בוחרת? אהבה או כסף?‬
‫למי אכפת?‬
‫השאלה האמיתית היא,‬ ‫למה היא מרגישה שהיא צריכה לבחור?‬
‫נגמרו לי המילים.‬
‫לגמרי. המקום הזה שלך, נכון?‬
‫למה שלא תגידי להם את זה?‬
‫תראה לי, המחזה אצלך או...‬ ‫-ג'סיקה, המחזה אצלך?‬
‫זה ממש בזבוז זמן, לא?‬
‫בראבו! בראבו, כולם. פשוט מושלם. תודה.‬
‫סליחה? מי בדיוק מדבר?‬
‫מקסנדרה. התנצלותי הכנה.‬ ‫לא ראיתי אותך עם התאורה.‬
‫טוב לראות אותך שוב...‬
‫מת'יו.‬ ‫-כן.‬
‫הבמאי.‬ ‫-כמובן.‬
‫למה זכינו לעונג?‬
‫באתי להכריז משהו.‬
‫אה! ספרי לי.‬
‫אם הייתי מספרת רק לך,‬ ‫זו לא הייתה הכרזה, נכון?‬
‫אני מניח שלא. שימו לב, כולם!‬
‫חבר'ה, זו מקסנדרה רטיגן,‬ ‫אשתו של הבעלים שלנו ו...‬
‫למעשה, זה מקסנדרה מנדוזה‬ ‫ואני הבעלים החוקיים של התיאטרון הזה.‬
‫באתי להודיע לכולכם ש"איזבל זורחת" נסגרת.‬
‫החל מרגע זה.‬
‫מאיזו סיבה בדיוק? האולם מלא כל ערב!‬
‫תירגע, זה תיקון מסלול של ארבעה שבועות.‬
‫התפתחות. התגלות!‬
‫ואף אחד לא מפוטר.‬
‫אלוהים.‬
‫חוץ מ...‬
‫מת'יו.‬ ‫-מת'יו. כן.‬
‫את מת'יו יחליף כוריאוגרף חדש ומבריק‬
‫שגיליתי לאחרונה במיאמי.‬
‫הכישרון האומנותי שלו גרם לי להרגיש...‬
‫אין מילים. פשוט...‬
‫אקסטזה.‬
‫ועוד חודש בדיוק...‬
‫אני רוצה שכל אישה שתיכנס לתיאטרון הזה‬
‫תרגיש את אותה אקסטזה שאני הרגשתי.‬
‫שתתעלה. שתשתחרר.‬
‫אז בלי להכביר במילים...‬
‫אני מציגה בפניכם את האומן ואיש החזון‬
‫שעורר בי השראה כה עמוקה‬
‫ושייקח אותנו לארץ המובטחת.‬
‫גבירותיי ורבותיי...‬
‫מייקל ג'פרי ליין.‬
‫מ'מצב?‬
‫המבט על הפנים של רוג'ר כשהוא יראה את זה!‬
‫זה שווה כל פאונד. כל שילינג.‬
‫יכולת לתת לי התראה קטנה‬
‫לפני שהפקרת אותי ככה.‬
‫היית חושב על הכול יותר מדי.‬
‫זה עדיף מלא לחשוב בכלל. כאילו...‬
‫ממה את מתרגשת כל כך?‬ ‫כל אחד ואחד מהם התפטר!‬
‫אנחנו לא צריכים שחקנים,‬ ‫אנחנו צריכים רקדנים.‬
‫וגם, בגלל שלא פיטרנו אותם,‬ ‫חסכנו אלפים בדמי איגוד עובדים.‬
‫עוד כסף בשבילך.‬
‫כן, אבל טוב, תראי, בלי להעליב,‬
‫אבל חייבות להיות דרכים קלות יותר‬ ‫לנקום בבעלך על...‬
‫מה שלא יהיה, מאשר להעלות מופע חשפנות.‬
‫אני לא אישה נקמנית, וזה לא מופע חשפנות.‬
‫אנחנו מביאים את הצונאמי ללונדון!‬
‫טוב. בסדר. זה... ואני בעניין.‬ ‫אני רק חושב שאת לא...‬
‫אתה לא מבין?‬ ‫אנשים קהי חושים, מנותקים, אדישים.‬
‫אנחנו נעיר אותם עם גל של תשוקה‬ ‫שהם לא הרגישו כמוהו בחיים.‬
‫טוב, פשוט... יש דבר קטן אחד‬ ‫שנראה לי שאת שוכחת,‬
‫שאני לא מבין כלום בבימוי תיאטרון.‬
‫ובשביל זה יש לך אותי!‬ ‫-מה?‬
‫זה יהיה שיתוף פעולה היסטורי לערב אחד‬ ‫בין הבמה, וה...‬
‫חוטיני?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫בדיוק. זה...‬ ‫-מי אתה בדיוק?‬
‫אני לא יודע. מי את?‬
‫זיידי, מה את עושה פה?‬
‫זאת הבת שלי, זיידי.‬
‫אה, שיט. היי. נעים להכיר.‬
‫הייתה לנו פגישה, מקסנדרה.‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים, אני מצטערת מאוד.‬
‫איבדתי לגמרי תחושת זמן. לגמרי.‬ ‫אני מצטערת מאוד.‬
‫אני רואה. מעניין אותי יותר‬ ‫למה איבדת תחושת זמן.‬
‫טיפלתי בכמה עניינים...‬
‫עם הבמאי החדש של "איזבל זורחת",‬ ‫מייקל ג'פרי ליין.‬
‫כן. זה לא השם שלי. אבל, זה...‬
‫אבל הוא נשמע מכובד.‬
‫כן, זה... זה מייק ליין.‬ ‫-אבל אתה צריך שם במה.‬
‫אתם שוכבים?‬ ‫-זיידי!‬
‫מה שמצחיק בקשר לזה,‬ ‫זה שאימא שלך משלמת לי כדי שלא אשכב איתה.‬
‫אנחנו לא שוכבים.‬
‫אבל הוא יגור אצלנו בבית‬ ‫עד שהוא ישתקע. בסדר?‬
‫כמה נוח. ספר לי, מייק,‬ ‫מה אתה מתכנן לעשות במערכה השלישית?‬
‫תהיה אחת כזאת.‬
‫תכננתי לעשות במערכה השלישית כזה...‬
‫כולם יודעים של"איזבל זורחת" יש שיא‬
‫מאוד מיושן ומיזוגני להחריד.‬
‫בדיוק. ולכן הגרסה שלנו תהיה כל כך מלהיבה,‬
‫כי הם יצפו לזה, ובמקום, הם יראו‬
‫שאישה יכולה לקבל‬ ‫מה שהיא רוצה, מתי שהיא רוצה.‬
‫ממתי את מאמינה בזה?‬
‫מאז שמייק ואני חוקרים את הנושא הזה.‬
‫כן. אימא... כן, חקרנו את הנושאים האלה.‬
‫את בעוד אחת מהתקופות שלך, נכון?‬
‫מותק, אין לך שיעורי בית לעשות?‬
‫מה העניין עם התקופות?‬
‫כל כמה שנים היא מתחילה פרויקט חדש וגדול.‬
‫לפעמים זה ארגון צדקה, סרט תיעודי,‬ ‫חברה הכי טובה חדשה.‬
‫כן.‬ ‫-כל פעם, זה כאילו היא בנאדם חדש.‬
‫אז מה? תתבעי אותי על זה‬ ‫שאני חוקרת את עצמי ואת תרומתי לעולם!‬
‫אבל התרומות שלך אף פעם לא מתממשות.‬
‫תמיד יש איזשהו מכשול.‬
‫קוראים לה "מלכת המערכה הראשונה".‬
‫לטענת הפסיכולוגית,‬ ‫שהיא הבריזה לה עכשיו, אומרת שהיא מנסה‬
‫סוגי אישיות חדשים‬ ‫כדרך לברוח מהאשמה לגבי...‬
‫כבר אמרתי כמה אני מצטערת‬ ‫על זה שפספסתי את הפגישה,‬
‫ואני אקבע אותה מחדש.‬
‫תסלחו לי, אבל אתן גסות רוח בטירוף.‬
‫סליחה.‬
‫נעים להכיר, מייק.‬
‫גם אותך, זיידי.‬ ‫-זיידי, חכי, אל תלכי.‬
‫רוצה עוגה? מותק.‬
‫מה קורה?‬
‫- "איזבל זורחת" שוקעת -‬
‫לא, לא ידעתי עד ששלחת את זה.‬
‫טכנית, יש לה את הזכות.‬
‫אין לי מושג. אולי זיידי תגיד לי.‬
‫איך אשנה את ההסכם?‬
‫אימא... אימא,‬ ‫נראה לי שאת צריכה לעשות את זה בעצמך.‬
‫אני לא יכול להיגרר לריב.‬ ‫לא על זה, לא עכשיו.‬
‫יו!‬
‫אלוהים! ספקנים, יש לנו הוכחה לחיים!‬
‫מצוין.‬
‫מה קורה, אחי? אני יודע, תראו, אני יודע.‬
‫ואני מצטער, בסדר, אני יודע שהתחמקתי מכם.‬ ‫אני מתנצל. אני פשוט...‬
‫זה סיפור ארוך, אבל אני בלונדון‬ ‫ואני רק רוצה שתדעו‬
‫שאוכל להחזיר את הכסף,‬ ‫אצטרך כמה שבועות. טוב?‬
‫בחייך, אחי.‬ ‫כמה פעמים אנחנו צריכים להגיד לך‬
‫שאתה לא צריך להחזיר לנו כסף!‬ ‫זאת הייתה השקעה.‬
‫אני יודע, אבל... כמה שלא תגידו את זה,‬
‫אני לא אשרוף לחברים שלי כסף‬ ‫ולא יהיה לי אכפת. טוב?‬
‫לא. כסף זה מים, מייק.‬ ‫הוא זורם לשני הכיוונים.‬
‫נקודה טובה, אבל עדיין.‬
‫חכה רגע. שכחת מהעיקר פה.‬
‫למה אתה בלונדון?‬
‫לא יודע. הגרסה הקצרה היא‬
‫שעבדתי כברמן באירוע התרמה,‬
‫ובסוף הערב,‬ ‫עשיתי לאיזו אישה עשירה לאפ דאנס‬
‫ועכשיו אני גר בבית שלה בלונדון‬ ‫ואני אעלה מופע‬
‫בתיאטרון מפורסם ששייך לה. אז, כן.‬
‫מגניב. היי, אין מה להתבייש‬ ‫בעבודה בתעשיית המין, מייקי.‬
‫במיוחד כשזה הסוג שנותן לך בית.‬
‫היי, תראה, תודה, טרזן.‬
‫אני רק אומר שאשיג את הכסף שלכם,‬
‫אני לא בטוח לגמרי למה הסכמתי‬ ‫אז אני מקווה שזה יסתדר.‬
‫מייקי, אלה חדשות נהדרות.‬ ‫הסתכלתי בהורוסקופ שלך אתמול בלילה...‬
‫אתה יודע שאתה במעגל כוכב צדק‬ ‫של פעם ב-33 שנה כרגע, נכון?‬
‫לא, לא ידעתי,‬ ‫אבל זה מסביר הרבה, אני מניח. כן.‬
‫כן, נכון. אז לא משנה‬ ‫איזה בלבול קיומי אתה מרגיש כרגע,‬
‫זו חניכה.‬
‫זה דף חלק שתוכל להגשים את עצמך בעזרתו.‬
‫אני רק מנסה לשרוד, למען האמת.‬
‫לשרוד? אחי, אתה עובד בעבודות זמניות.‬
‫מג'יק מייק חוזר לבמה המרכזית.‬
‫זה העניין, אני אפילו לא רוקד.‬ ‫אני מעלה את המופע.‬
‫כנראה אני מביים או משהו.‬ ‫כלומר, אני פה רק לחודש,‬
‫זה למופע אחד בלבד,‬ ‫בעיקרון, זה כדי לנקום באקס שלה או משהו.‬
‫לא יודע. מטורף פה לגמרי.‬
‫למי אכפת, אחי? היא עשירה.‬
‫תסמוך עליי. אל תצא מהסיטואציה הזאת. בסדר?‬
‫תסתכל עליי,‬ ‫כל התפקיד שלי בזוגיות זה להיות דוג ווקר.‬
‫אתה רק צריך לוודא שהיא לא מתעוררת, ופתאום‬
‫רוצה שתצא מהבית,‬ ‫ויש לי טיפים בנושא, אגב, אם תרצה.‬
‫טוב. אין פה כלבים, אז אולי זה רעיון טוב.‬
‫אני מרגיש את זה.‬ ‫אני מרגיש את זה במקלעת השמש שלי, אחי.‬
‫זו הדהרמה שלך.‬
‫ תישאר בזרם. ‬ ‫-ויקטור?‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫את יודעת, מחכה ללקוחות בצומת.‬ ‫הוא בשיחה פרטית.‬
‫ממתי זה עוצר בעדך?‬
‫ בנים, אני מתגעגע אליכם. ‬
‫אתה לבוש?‬ ‫-כן.‬
‫זאת היא?‬
‫אנחנו מפריעים למשהו?‬
‫לא, סתם חיפשתי רעיונות.‬
‫גם אני גיששתי. ובוא תראה מה מצאתי.‬
‫תסתכל.‬
‫נכון שהוא נפלא?‬
‫יש כזאת אלגנטיות ואינטליגנציה מולדת‬ ‫באופן שבו הוא זז.‬
‫ובו בזמן יש משהו פראי, אתה יודע...‬
‫כמו חיית פרא.‬
‫פשוט מדהים.‬
‫אני חושבת שזה מה שצריך למופע.‬ ‫רקדנים בהכשרתם, לא חשפנים.‬
‫כן, אבל, כלומר, בתור הבמאי, אני מבטיח,‬
‫אני יודע בדיוק מה אנחנו מחפשים. כן.‬
‫אהבתי את איך שעשית את זה עכשיו.‬
‫מה?‬
‫"בתור הבמאי."‬
‫אתה מתחיל לקחת בעלות. אתה מבין?‬
‫זה בא לך בטבעיות.‬
‫אני רואה שכבר יש לך חזון.‬
‫ואני בטוחה שאתה מסכים שזה יהיה נפלא.‬
‫כן, הוא מעולה.‬ ‫-למופע, הכוונה.‬
‫כן. באמת. כלומר, הוא...‬ ‫-אנחנו צריכים את אנטוניו.‬
‫הוא נהדר. כמו שאמרתי, הוא פשוט...‬ ‫אבל הוא גם באיטליה.‬
‫רומא.‬ ‫-רומא, מבינה, אני לא...‬
‫אין לי זמן ללכת למצוא אותו ברומא‬ ‫ולהחזיר אותו עד לפה.‬
‫לא, זה לא בא בחשבון.‬
‫אבל בשביל זה יש לך מפיקה גאונה.‬
‫הוא מגיע ביום חמישי.‬ ‫אם תאשר. מבחינה יצירתית, הכוונה.‬
‫כן, תראי, אם את רוצה אותו, בטח. אני מאשר.‬
‫מבחינה יצירתית, כמובן.‬
‫אני מתרגשת כל כך!‬
‫אתה מתרגש?‬
‫כן. אני מתרגש.‬
‫אתה לא נשמע נרגש.‬
‫אני מאוד מאוד נרגש. אני מבטיח.‬
‫בחיי, לא נראה לי שאצליח להירדם אפילו.‬
‫לא?‬
‫לילה טוב.‬
‫חלומות פז.‬
‫טוב.‬
‫רגע, לאן את הולכת? היי.‬
‫למיטה?‬
‫יש לנו עוד עשרה רקדנים למצוא.‬
‫ובשביל זה יש לנו את רנאטה. לילה טוב.‬
‫לפי ההוראות שלך,‬ ‫אספתי כישרונות מהרמה הגבוהה ביותר‬
‫בסגנונות ריקוד שונים.‬
‫וכולם להוטים מאוד לרצות‬
‫ואתלטיים למדי, כמו שביקשת.‬
‫עבודה מעולה כרגיל, רנאטה.‬
‫- הרטיגן -‬
‫היא לא הצליחה להסביר את מלוא היקף רגשותיה,‬
‫אבל מקס ידעה שהיא חצתה מעין רוביקון משונה.‬
‫היא הייתה נואשת לדעת עוד‬ ‫על הסיבה שבגינה הרגישה כך,‬
‫אז היא רכשה סדרת ספרים‬ ‫על היסטוריית הריקוד.‬
‫עבור מייק, לרטיגן לא הייתה חשיבות סמלית,‬
‫זה היה רק מקום עבודתו.‬
‫והוא הזכיר לעצמו שכדי לסיים משהו,‬ ‫צריך להתחיל קודם.‬
‫עבור מקסנדרה, הרטיגן עבר מהפך.‬
‫ממקום שקיומו היה רק בעבר,‬ ‫הוא הפך למקור להתחדשות.‬
‫שלום, שלום, שלום.‬ ‫-היי! היי!‬
‫אתם מוכנים לשנות את התיאטרון לעד?‬
‫כן!‬ ‫-כן.‬
‫טוב, תירגעו. עוד לא עשינו כלום.‬
‫טוב, יש לכם את כל הכישרון בעולם.‬ ‫אין ספק לגבי זה.‬
‫כל אחד ואחד מכם נבחר בקפידה, כי הוא מביא‬
‫משהו ייחודי לשולחן שלא ראינו כמותו מעולם.‬
‫בסדר?‬
‫אבל יש לי שאלה אליכם.‬
‫מי כאן, בהרמת יד,‬
‫עמד מול אלף נשים והיה צריך להתפשט לגמרי?‬
‫בדיוק.‬
‫אתם רוצים לגלות כמה מהר‬ ‫קבוצה של אימהות מתוקות יכולות לגרום לכם‬
‫לרוץ, להתכווץ בפינה חשוכה‬ ‫ולהתפלל שלא הייתם נולדים?‬
‫אני מבטיח לכם שזה יכול לקרות. ראיתי את זה.‬ ‫וזה יכול לקרות בשנייה.‬
‫אני לא מאמין שאני עומד להגיד את זה בקול,‬ ‫אבל יש לנו חודש.‬
‫כן.‬
‫יש לנו חודש להפוך אתכם‬ ‫לקבוצת החשפנים הכי טובה‬
‫שאי פעם נאספה בכדור הארץ.‬
‫ולשם כך, אתם צריכים להיות מוכנים להתלכלך,‬
‫להזיע ולחטוף שפשפות איומות.‬
‫תראו, אם נעשה את עבודתנו כמו שצריך,‬
‫תהיה לכם בעיה אחרת לגמרי.‬
‫תצטרכו ללמוד להגן על עצמכם‬ ‫באפוקליפסת זומבים‬
‫של תשוקה מודחקת.‬
‫יש שאלות?‬
‫לי יש שאלה.‬
‫אפשר לזיין זומבי למוות?‬
‫או שעדיין צריך ירייה לראש?‬
‫סליחה, מה את עושה פה?‬
‫כלומר, לא פיטרת אותי, טכנית,‬
‫אז אני עדיין אוספת את השכר שלי.‬
‫אני מצטערת. הייתי צריכה להיות ברורה יותר.‬
‫עדיין משלמים לך,‬ ‫אבל שירותייך לא נדרשים יותר.‬
‫לא הייתי צריכה לפתח תקוות.‬
‫פשוט, החזון של הבמאי החדש שלנו‬ ‫עורר בי הרבה השראה.‬
‫מה אמרתי?‬
‫הוא לא אמר כלום.‬
‫זה לא מה שאמרת, זה מי שאתה.‬
‫יש לך מושג כמה זמן אני חולמת שמישהו ייכנס‬
‫מהדלת הזאת עם להביור‬ ‫וישרוף את כל המקום המחורבן הזה עד אפר?‬
‫אני לא סובלת לשחק את ליידי איזבל.‬
‫בששת החודשים האחרונים,‬ ‫רציתי לחנוק את המתחסדת הפריבילגית הזאת.‬
‫כאילו, תתאפסי, אישה. אלוהים אדירים.‬
‫כאילו, את עשירה, תשלחי כרכרה העירה,‬ ‫תקני כל גבר חסון,‬
‫חייל, מלח, במקום לבזבז את זמנך‬ ‫ולדאוג לאיזה טמבל משעמם‬
‫תתחייבי לשארית חייך, ותזדייני‬
‫זיון מקסים וסביר‬ ‫עם כל אחד ואחד מהם! כלומר...‬
‫אבל זו עבודה מעולה, יציבה מאוד, ו...‬
‫לרוב אני לא אומרת את כל זה.‬
‫זה היה פואטי. את לגמרי הקהל שלנו.‬
‫וודי, תוודא שהיא תקבל הזמנה.‬
‫זה עדיין ייקרא "איזבל זורחת", נכון?‬
‫כן, אבל זה תרגיל‬ ‫כדי להביא את הקהל לתיאטרון‬
‫כדי שניתן להם משהו אחר.‬
‫כן, אבל מה אם נשתמש‬ ‫בפתיח הישן המקורי של "איזבל זורחת"?‬
‫זו יכולה להיות הפתעה גדולה מאוד.‬
‫ואם לומר את האמת,‬
‫אם את רוצה מופע‬ ‫על זה שנשים מקבלות את מבוקשן,‬
‫זה לא יהיה קצת פאקינג שוביניסטי‬ ‫אם לא תהיה בו שחקנית ראשית?‬
‫אתה קורא לי שוביניסטית?‬ ‫-לא.‬
‫כי אני הפמיניסטית פה.‬ ‫-כן.‬
‫אני הלהביור. כל הדבר הזה היה רעיון שלי.‬
‫שמעת אותה. היא הלהביור.‬
‫התקבלת לשחק את איזבל,‬ ‫כי כבר התקבלת לזה קודם.‬
‫אני מאושרת! תודה רבה לשניכם.‬
‫אתה תרקוד במופע?‬
‫לא. רק אביים. נכון?‬
‫חבל.‬
‫עכשיו כששוב יש לנו שחקנית ראשית,‬
‫אולי הבמאי צריך להסביר לנו‬ ‫את חלקי המערכה הראשונה.‬
‫כן. המערכה הראשונה, מיד.‬
‫ג'קסון נכנס, חברו הסקסי‬ ‫מהמעמד הנמוך של הבעל. מה הטקסט?‬
‫הרולד אמר שאת לא רוצה לנסוע לקאלה השנה.‬ ‫זה כבר הוחלט?‬
‫נמאס לי כבר מקאלה.‬ ‫-תיאו?‬
‫אני לא מוכן לשמוע. את באה וזהו זה.‬
‫מושלם. תנגן.‬
‫בחייך. לא. לא. לא, לא.‬
‫בחייך. עצור! עצור!‬
‫טוב, עצור, עצור, עצור. מה הבעיה?‬
‫הם לא יכולים להתחיל לרקוד עליה משום מקום.‬
‫כלומר, אני לגמרי בעניין.‬
‫טוב. זו לא הנקודה?‬ ‫-לא, לא, לא.‬
‫אסור להפריע לעלילה.‬
‫אם אתה רוצה שחקנית ראשית חזקה,‬ ‫צריכה להיות לה מטרה.‬
‫לפחות צריך לדעת מה היא רוצה.‬
‫טוב. אז מה לדעתך היא רוצה?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫אני יודעת שהיא לא מעוניינת בחיים האלה.‬
‫אז היא רוצה לברוח?‬
‫היא לא יכולה לעשות את זה.‬
‫למה? היא אדם חופשי, נכון?‬
‫יש לה משפחה. יהיו השלכות.‬
‫הבנתי. אז זה קשור לכסף.‬
‫זו הדאגה האחרונה.‬ ‫היא תאבד את חברים שלה, הזדמנויות.‬
‫את הזהות שלה. כל העולם שלה יתפרק.‬
‫לא יודע. נשמע כאילו היא צריכה לשחרר.‬
‫וצריכה גם זין!‬ ‫-אולי גם זה.‬
‫המופע הזה הוא לא על להשיג זין. בלבד.‬
‫היא צריכה לפתור את הדילמה שלה.‬ ‫זה לא שאיזה חד-קרן קסום‬
‫יגיע ויגשים את כל הפנטזיות הכי פרועות שלה.‬
‫מה אמרת?‬
‫אולי זה לא הרעיון הכי גרוע.‬
‫אין מצב.‬
‫תקשיבי לי רגע. מה לגבי...‬
‫מאיפה לעזאזל אני אשיג סוס?‬
‫מה לגבי "קבייטו"? אחד קטנטן.‬
‫אין לי תקציב לקבייטו.‬
‫רגע. טוב, מה אם לא רואים אותו?‬ ‫אם לא רואים את הסוס?‬
‫לא, זה הפוך.‬
‫לא.‬
‫כמה זמן אתה עומד שם?‬
‫מספיק זמן. אפשר?‬ ‫-כן.‬
‫אז עבדת עם מקס והרוג'ר הזה הרבה זמן?‬
‫שמונה-עשרה שנים נפלאות.‬
‫אתה בטח מכיר את החברים שנפגוש הערב.‬
‫איך הם?‬
‫הם אוהבים שדברים נשארים כמו שהם, אדוני.‬
‫טוב.‬
‫איך אני נראה? ואל תגיד לי סתם.‬
‫אתה יודע...‬
‫הם סתם יצחקו עליך בעניבה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מה?‬ ‫-אתה! החליפה הזאת.‬
‫את נראית יקרה במיוחד.‬
‫אין לך מושג.‬
‫אחת מהתחושות הקדמוניות ביותר‬ ‫שבני אדם חווים היא הרצון להשתייך,‬
‫להרגיש מחוברים לישויות אחרות‬ ‫ולהיות חלק משבט.‬
‫למעשה, סריקות מוח הוכיחו‬ ‫שדחייה חברתית יוצרת למעשה‬
‫פעילות מוח זהה כמו תקיפה פיזית.‬ ‫מייק לא ידע את זה,‬
‫אבל הוא ידע שריקוד יכול לקרב בין אנשים.‬
‫אפילו אם חלק מהאנשים הם סנובים.‬
‫והוא ידע שוויקטור צדק,‬ ‫הם היו צוחקים עליו בעניבה.‬
‫והוא אמר, "ככה מנפנפים מגבת!"‬
‫כל פעם.‬
‫כל מקרה, אז ספרי לנו רכילות טרייה, מקס.‬ ‫-כן, קדימה.‬
‫תספרי כל פרט עסיסי.‬
‫את יודעת שאני בחורה עסיסית.‬ ‫-אמת.‬
‫אבל אין לי מה לספר לכם.‬
‫אתם כבר יודעים הכול‬
‫בגלל שאתם סוכנים כפולים‬ ‫וכולכם מדברים עם רוג'ר.‬
‫בחייך.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫נפגעתי.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫הדבר האחרון ששמעתי‬ ‫זה שהוא לפחות נפרד מהבחורה. אז...‬
‫אז היא צריכה לחזור אליו בריצה, כן?‬
‫לא, לא לזה אני רומז. אני רק...‬ ‫את יודעת, זה משהו, לא?‬
‫זה לוקח זמן, ביל.‬ ‫-כמובן.‬
‫או ששכחת?‬
‫שלום לך.‬
‫תודה על הדאגה, אבל שתדעו ש...‬
‫אני הכי מאושרת שהייתי בחיים.‬
‫טוב מאוד לשמוע.‬ ‫-שטויות.‬
‫פיבי!‬
‫הוא יכול לעשות מה שבא לו, וגם אני.‬
‫כן.‬ ‫-כמה מודרני.‬
‫אבל מה זה אומר מבחינת הגירושים?‬
‫הגירושים. הגירושים.‬ ‫אין לכם משהו אחר לדבר עליו?‬
‫כלומר, חוץ מהבדיחות של ביל. בואו ניהנה.‬
‫מייק, אולי תספר להם...‬ ‫-רק אמרתי...‬
‫רגע, תקשיבו. אתם חייבים לשמוע‬ ‫את החזון שלו ל"איזבל זורחת".‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫כן, טוב, כלומר,‬ ‫כמו שאמרנו, אנחנו חושבים ש...‬
‫שחשוב מאוד לכבד את המקור.‬
‫אבל כדי לעשות את זה נכון...‬
‫ואל תוסיף. זו חייבת להיות הפתעה.‬
‫כן.‬ ‫-אוקיי.‬
‫חכם מאוד לחדש קלאסיקה.‬ ‫-לגמרי.‬
‫זה באופנה עכשיו.‬
‫כן. כלומר, אני לא יודע‬ ‫אם הייתי קורא לזה "חידוש קלאסיקה",‬
‫פיבי, אבל... איך שאני חושב שראינו את זה,‬
‫צריך לחשוף אותה, לשמן אותה ולהפליק לה.‬
‫לא. לא. הוא מת על מטאפורות.‬ ‫-טוב.‬
‫אז מייק, יש קהילת תיאטרון תוססת במיאמי?‬
‫כן, בשביל מספיק כסף,‬
‫תוכל לקבל בילוי תוסס עד כמה שתרצה.‬
‫אני מתאר לי שעבדת הרבה עם ארט באזל.‬
‫לא... מי זה? אני לא מכיר אותו.‬
‫בחייכם, חבר'ה. ברור שאני מכיר את ארט באזל.‬ ‫-אלוהים.‬
‫זה יריד האומנות הכי מפורסם.‬
‫הוא קורה בעיר שלי כל שנה.‬
‫הפנים שלכם עכשיו...‬
‫אם המופע מבדר כמוהו, אני בפנים.‬
‫תדברי איתו כל עוד את יכולה,‬
‫כי הוא עומד להיות‬ ‫מפורסם מאוד ולא זמין מאוד.‬
‫טוב, סקרנת אותי.‬
‫עשינו עסק.‬
‫לא יודע בקשר לזה, אבל כן.‬
‫נראה שהיא זורחת במיוחד הערב.‬
‫כן, כנראה... לא יודע.‬
‫כנראה כל הגירושים האלה טובים לנשמה.‬
‫גירושים.‬
‫כן, אני... מה?‬
‫יש לכם מילה אחרת לסיום של נישואים פה?‬
‫כן, כשזה לא נכון. כן.‬
‫כלומר, כן, יש להם הסכם כרגע.‬
‫כן.‬
‫אבל יהיו דיונים משפטיים של עשור‬ ‫על הסכם טרום הנישואים הזה.‬
‫בדיוק.‬
‫והיא יודעת שבסוף, היא לא תקבל כלום.‬
‫והיא תשנא את זה.‬ ‫-כן.‬
‫היא צריכה להצליח להישאר איתו,‬ ‫אבל לא באמת להיות איתו.‬
‫זה יהיה החלום.‬
‫הלוואי שהיית קם ובאמת מתפשט.‬
‫בואי נחזור. אני אתפשט עכשיו.‬
‫הייתי מתה לראות את פניהם.‬ ‫-כן.‬
‫הם כאלה מזויפים.‬ ‫-האנשים הכי מזויפים שאני מכיר.‬
‫נראה לי שהבנאדם האמיתי‬ ‫היחיד בחיי היא זיידי.‬
‫היא הכי אמיתית שיש לפעמים. כן.‬ ‫היא אומרת מה היא חושבת.‬
‫מה איתך, מייק?‬
‫אתה אמיתי?‬
‫מה זאת אומרת? את חושבת שאני אמיתי?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫לפעמים אתה מרגיש קצת כמו חלום.‬
‫כלומר, אתה נראה כמו חלום.‬
‫אתה מריח כמו חלום.‬
‫יש לך טעם של חלום.‬
‫רגע. אני רק רוצה לוודא. תקשיבי.‬
‫לא, זה בסדר. לא, אני מבינה.‬ ‫-לא, לא, לא. רגע, רגע, רגע.‬
‫זה היה טיפשי.‬ ‫-רציתי להגיד...‬
‫לא, סליחה. אני לא...‬
‫סליחה, אני שיכורה מאוד.‬ ‫-לא הייתי צריך לעצור...‬
‫מה? שתית כוס יין אחת.‬
‫תראי, זה היה באשמתי.‬ ‫-אתה אומר שאני משוגעת?‬
‫ממש לא.‬ ‫-אתה אומר לי שאני משוגעת?‬
‫סליחה. לא התכוונתי לעצור.‬ ‫-זה היה מיותר.‬
‫אם אני לא שיכורה, אני משוגעת.‬ ‫-לא התכוונתי. בואי.‬
‫די. היי. מקס, די. סליחה.‬ ‫-ואני לא משוגעת. אני שיכורה מאוד.‬
‫די. תקשיבי ל...‬ ‫-לא, אתה די. אני לא רוצה להקשיב לך.‬
‫כרגע, כל מה שתגיד לי יהיה טעות.‬
‫כבר ביקשתי סליחה, טוב? הבנתי.‬
‫לא צריך לדחוף לי את זה בפנים.‬ ‫-טוב.‬
‫בלי רחמים או כלום. הבנתי.‬
‫אתה יכול לשים מוזיקה, ויקטור?‬
‫שלום. בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬
‫למה את ערה מוקדם כל כך?‬
‫אני כותבת רומן.‬
‫רומן?‬
‫אומרים לכם לכתוב רומנים בבתי הספר פה?‬
‫אתה מניח שבגלל הגיל שלי‬
‫יש לי יכולת מנטלית‬ ‫לכתוב רומן רק לבית הספר?‬
‫לא, אני פשוט לא מכיר אף אחד שכתב רומן.‬
‫על מה הוא?‬
‫הוא על אנשים שמכירים זה את זה‬ ‫ועושים דברים.‬
‫על כל פעם שאני שואפת‬ ‫עוד נשימת ג'נטריפיקציה לתוך גופי חסר הישע.‬
‫וכרגע הוא על 40 עמודים.‬
‫זו כמות יפה של עמודים.‬ ‫-נכון.‬
‫לכמה דפים את מכוונת?‬
‫עוד כמה.‬
‫מה קורה, ויק?‬ ‫-כן, ממש.‬
‫מה? מה? למה הוא מתנהג ככה?‬
‫אם נראה שהוא מחבב אותך, הוא שונא אותך,‬ ‫ואם נראה שהוא שונא אותך,‬
‫זה אות לכבוד, כי הוא באמת שונא אותך.‬
‫כן, זה לא עוזר. למה הוא לא מתפטר?‬
‫אותה סיבה שאתה לא מתפטר.‬ ‫אי-שוויון כלכלי מערכתי.‬
‫אגב, ראית את מקסנדרה הבוקר?‬
‫לא. ולמה את קוראת לה ככה?‬ ‫את יודעת שהיא שונאת את זה.‬
‫היא הביאה אותי מבית יתומים.‬ ‫ירגיש כמו שקר להגיד "אימא".‬
‫בחייך. זה קצת מוגזם.‬
‫תראי, היא משתדלת מאוד.‬ ‫והיא אוהבת לך את הצורה.‬
‫נראה לי שהשאלה האמיתית היא‬ ‫למה אתה אוהב לה את הצורה?‬
‫אהבה זו מילה גדולה מאוד, זיידי.‬
‫והאמת היא שאף אחד‬ ‫לא האמין בי כמו אימא שלך, אז אני...‬
‫זיידי?‬ ‫-היי, רוג'ר.‬
‫שלום, יקירתי.‬
‫אימא שלך פה?‬ ‫-מקסנדרה למעלה.‬
‫ומי זה?‬
‫זה מייק.‬ ‫מייק הוא הבמאי החדש של "איזבל זורחת".‬
‫כן.‬ ‫-מה קורה?‬
‫רוג'ר רטיגן.‬
‫מייקל ג'פרי ליין.‬
‫אני מקווה שמקס‬ ‫לא קבעה להיפגש עם שנינו באותו זמן.‬
‫הוא גר פה.‬
‫טוב, אז אין בעיה.‬
‫לא.‬
‫אני מקווה שהתיאטרון התייחס אליך יפה עד כה.‬
‫היה תענוג להיות בתוכו.‬
‫יש לו תחושה נפלאה.‬
‫אני מצפה לראות איך תשפר קלאסיקה כזאת.‬
‫אני מת שאתה תחווה את זה כבר.‬
‫זה לא מלוטש, אז תהיה נחמד.‬ ‫-בסדר.‬
‫וודס.‬ ‫-סאונד. קדימה.‬
‫בראבו. בראבו.‬
‫בראבו. איזו קלאסה.‬
‫כן. זה היה מעולה. אני צריך להבין‬
‫לאן זה ייכנס במופע. אבל כן, זה היה מעולה.‬
‫טוב, הארי, קדימה.‬
‫תן לה את זה.‬
‫קח את הזמן.‬
‫תראה לה.‬
‫כן.‬
‫יפה.‬
‫היי, תנענע.‬
‫יפה. יפה. אדיר.‬
‫תראה, אי אפשר לרקוד יותר טוב מזה.‬ ‫זה מושלם.‬
‫אם הייתה לי הערה קטנה‬ ‫היא שהריקוד הספציפי הזה‬
‫הוא קצת יותר כמו להזדיין מאשר לרקוד.‬
‫והשיר נקרא "רשות", אז ברגע שתקבל רשות‬
‫אתה צריך לשמור עליה ו...‬
‫הדרך היחידה היא לשמור על חיבור איתה.‬
‫הנה, תנסה לראות את ההבדל.‬
‫אתה לא צריך לרקוד בכלל.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אפשר לגעת בך?‬ ‫-בטח.‬
‫כן? בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫וודי! וודי, וודי, וודי.‬
‫אני לא מבינה. יש לך במה יפהפייה ואגדית‬
‫אבל אתה מסתובב סביב הכיסא.‬
‫כלומר, אתה יכול לעשות אותו דבר...‬
‫פה או...‬
‫שם.‬
‫אף אישה לא רוצה להיחנק מטסטיקולוס.‬
‫בסדר גמור.‬
‫זה טוב להתרחב, אתה מבין?‬
‫בסדר.‬
‫פחות טסטיקולרס והתרחבות.‬
‫יש אנשי אקדמיה שטוענים‬ ‫שריקוד היה בעבר צורת תקשורת‬
‫שהייתה חיונית לחיינו כמו אכילה או שינה.‬
‫מסורתית, ריקודי חיזור שבטיים‬ ‫אפשרו לרקדנים משני המינים‬
‫להשתתף במגע פיזי מקובל חברתית‬ ‫לפני שהם אפילו‬
‫הורשו לדבר זה עם זו.‬
‫רק כשצץ לראשונה מעמד עשיר‬ ‫מתוך פיתוחים כלכליים מוקדמים,‬
‫בני האדם החלו לראות בריקוד כמקור לעונג‬
‫שנפרד ממטרתו המקורית,‬
‫לגשר על אנשים מעולמות שונים,‬
‫לרפא פצעים כאשר מילים לא מספיקות.‬
‫טוב, מוכנים?‬
‫מוזיקה.‬
‫טוב. עצרו! עצרו את המוזיקה! עצרו!‬
‫היי! סליחה, מי אתה אמור להיות?‬
‫עיריית וסטמינסטר.‬ ‫הוועד הגבוה לאדריכלות היסטורית.‬
‫אני בעלת התיאטרון הזה. יש בעיה?‬
‫אני חושב שכן.‬
‫- מועצה עירונית‬ ‫פרטי -‬
‫עוד משהו?‬
‫את תשמעי מאיתנו.‬
‫נדפקנו.‬
‫"על הבעלים להשיג אישור בכתב‬ ‫על מנת לבצע שינויים בנכס.‬
‫"במידה ושינויים נעשו ללא אישור‬ ‫או היתר מיוחד,‬
‫"על הבעלים להשיב‬
‫"את התיאטרון למצבו המקורי‬ ‫ואז להגיש בקשת אישור מהעירייה."‬
‫זה רוג'ר שמנסה לשלוט בי.‬
‫אפילו שאנחנו פרודים ונמצאים בתהליך גירושים‬
‫כי הוא דפק את העוזרת.‬
‫סליחה, מותק, אבל זה לא שזה סוד.‬
‫מה אם נעשה את זה בכל מקרה?‬ ‫כלומר, מה הם באמת יעשו?‬
‫"אי ציות יוביל לקנס‬ ‫של 10,000 ליש"ט מדי יום‬
‫"ו/או החרמת הנכס על ידי העירייה."‬
‫אפילו אם אשלם את הקנס,‬ ‫הוא ימצא דרך להפעיל עליהם לחץ‬
‫ולאלץ אותם לכופף את החוקים. ככה הוא עובד.‬
‫נכון, ויקטור?‬ ‫-לדעתי...‬
‫צריך להגיע עד לראש הפירמידה‬ ‫כי החופש שלנו הוא אשליה.‬
‫כן, כשמתחילים בלי שום זכויות...‬
‫אז מי האדם שצריך לפתות‬ ‫כדי להעביר אותו לצד שלנו?‬
‫כלומר, ההגדרה של שחיתות.‬
‫זיידי, מותק...‬
‫את אמורה לדעת שהחוק חסר תועלת כשמתעסקים‬
‫עם היררכיות גבריות מבוססות.‬
‫לא כולם גברים.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫עדנה איגלבאוור.‬
‫בתור היו"ר,‬ ‫היא יכולה להעניק היתרים מיוחדים.‬
‫היי, זי, מה עוד אנחנו יודעים על עדנה?‬
‫אין עליה הרבה בגוגל.‬
‫לפי נתוני הדיור, כנראה רווקה וגרה לבד.‬
‫זה מבטיח.‬
‫אין לה שום נוכחות ברשתות החברתיות‬ ‫חוץ מהביוגרפיה שלה באתר המועצה.‬
‫תבדקי אם יש לה חיית מחמד או תחביב.‬
‫לא שאני רואה. היא רוח רפאים.‬
‫- בקשות‬ ‫נדחו -‬
‫- קופות -‬
‫- אגם הברבורים -‬
‫תשמעו,‬
‫צריך להיות לה לב מאבן‬ ‫כדי לסגור את "אגם הברבורים".‬
‫אולי, אבל כל אחד רוצה משהו.‬ ‫רק צריך להמשיך לחפש.‬
‫מה אם היא לא יודעת מה היא רוצה?‬
‫זה מעולם לא מנע מגברים‬ ‫לחשוב על התשובה הלא נכונה.‬
‫קדימה, חבר'ה, תנו לי משהו.‬ ‫ויקטור, אל תשב שם סתם.‬
‫אני ארצח אותה במחיר הנכון.‬
‫אולי זה הרעיון הכי טוב.‬
‫אבל זה מרגיש כמו עניין של פרספקטיבה נשית.‬
‫מה רצית לפני מיאמי?‬
‫רק רציתי לברוח מחיי.‬
‫אבל אז...‬
‫מישהו בא ונתן לי רגע‬
‫בלתי צפוי וקסום שגרם להיזכר מי אני באמת.‬
‫זה היה כמו אוצר קטן.‬
‫טוב, אז צריך להבין מי עדנה הייתה לפני‬
‫שהיא הפכה לבירוקרטית ולנצל את זה.‬
‫בדיוק!‬
‫- בקשת אישור‬ ‫מאושר -‬
‫אני לא מבינה‬ ‫למה אתה לא רוצה את "סוובמנטה".‬
‫אני מת על "סוובמנטה".‬
‫זה שיר מעולה.‬ ‫-באמת מעולה. מסכים.‬
‫פשוט לא צריך אותו כרגע.‬ ‫תראי, תקשיבי לי, זאת איזבל...‬
‫חד-קרן, "שמפיין", "סקס משין..."‬ ‫-סמוך עליי.‬
‫"פרמישן", "סוטס".‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אתה יודע מה חשוב יותר מ"סוובמנטה"?‬
‫עדיין אין לנו סיום.‬
‫בסדר, נכין סיום.‬
‫זה קטע קבוצתי.‬ ‫-החלק הכי חשוב במופע.‬
‫ואז כולם ירקדו לתוך קהל. יהיה מדהים.‬
‫זה כזה אקראי.‬ ‫-למה זה אקראי?‬
‫כולם רוקדים בקהל. כבר עשינו את זה.‬
‫זה צריך להיות משהו שונה, משהו אישי.‬
‫כולם טובים ואישיים ויש סיבה שהם שם.‬ ‫אני לא...‬
‫למה את עושה את זה?‬
‫למה את מתנהגת כאילו אין לנו מופע טוב?‬
‫אני יודעת. אתה צריך לרקוד.‬
‫יצאת מדעתך. על מה את מדברת?‬
‫לא ארקוד במופע.‬ ‫-למה אתה מסרב לכל מה שאני אומרת?‬
‫אני לא מסרב.‬ ‫-שמת לב?‬
‫הסכמתי לכל חלק במופע.‬
‫צריך שיא, משהו אחר, משהו אישי.‬
‫תן לי משהו שאני לא יודעת עליך.‬
‫טוב, אז תעשי משהו אישי.‬
‫למה אני העניין? הנשים הן העניין.‬ ‫את אישה. אני לא.‬
‫אני לא ארקוד במופע.‬ ‫אולי את תעשי את זה אישי?‬
‫תעשי מה שבא לך.‬
‫תעשי את מה שאת ואנטוניו עשיתם.‬
‫זה מעולה. זה אישי, לא?‬
‫היי, זה המופע שלך. תן לי משהו שלך.‬
‫תיפתח.‬
‫נפתחתי.‬ ‫-מתי?‬
‫כל... כל הזמן הזה.‬
‫ואם לא ראית, אני לא יודע מה להגיד לך.‬
‫אני לא יודע מה להגיד לך, כי‬
‫ניסיתי לנשק אותך ואתה נרתעת.‬
‫אתה לא יודע להיפתח.‬ ‫בגלל זה אתה צריך את "סוובמנטה".‬
‫אתה עדיין מאזין מחוץ לדלת, חתיכת חטטן!‬
‫תורך. הוא בלתי אפשרי.‬
‫כן, ויקטור?‬
‫לא אמרתי כלום.‬
‫כן. אתה תמיד אומר משהו בראש שלך.‬ ‫פשוט תגיד בקול, אחי.‬
‫אתה מבין, הבעיה עם מקס‬ ‫היא שהיא נוטה לסבך דברים.‬
‫כן.‬
‫במיוחד כשהיא יודעת בדיוק מה היא רוצה.‬
‫והיא יודעת בדיוק מה היא רוצה‬ ‫כשזה נוגע אליך.‬
‫למה אתה עובד אצלה?‬ ‫יכולת לעבוד אצל רוג'ר בקלות.‬
‫יש לה ביצים גדולות יותר.‬
‫תקשיב, בן זונה.‬
‫סיימתי את טיעוניי.‬ ‫-כן.‬
‫כדאי שתחליט, כי אתה משגע אותי.‬
‫כן, את משגעת אותי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫תפסיקי. טוב, פשוט תשתקי.‬ ‫-לא, תפסיק אתה.‬
‫תשתוק אתה.‬
‫אני פשוט רוצה סוף טוב.‬
‫את בנאדם מטורף. את מודעת לזה, נכון?‬
‫בהתחשב בדיון ובבלבול‬ ‫סביב המילה "אהבה" באופן כללי,‬
‫מה עלינו להסיק מהמילה "אהבה"‬ ‫בהקשר של ריקוד?‬
‫אם אתם אוהבים לרקוד עם מישהו,‬
‫האם זה אומר שברמה מסוימת, אתם אוהבים אותו?‬
‫איזה עוד תחושות מועברות במהלך ריקוד?‬
‫אפשר לרקוד עם מישהו שלא סומכים עליו?‬
‫האם כדאי לסמוך על מישהו‬ ‫רק כי הוא יודע לרקוד?‬
‫מקס ומייק לא חשבו על זה,‬ ‫אבל הם היו צריכים לחשוב.‬
‫עצרו את המוזיקה! עצרו את המוזיקה!‬ ‫עצרו את המוזיקה.‬
‫עדנה?‬ ‫-עדנה?‬
‫אני מצטערת מאוד, מיס מנדוזה.‬
‫אני מתנצלת בפני כל אחד ואחד מכם,‬ ‫יצורים יפים שכמוכם.‬
‫מתנצלת על מה?‬ ‫-הגבלות גובה לבמה.‬
‫ככל הנראה, הבמה החדשה שלכם‬ ‫גבוהה ב-1.90 ס"מ מהמותר.‬
‫ההיתר שלכם נדחה. עליכם להיסגר מיד.‬
‫אבל כבר אישרת את זה!‬
‫קיבלתי טלפון ממשרד של חבר פרלמנט.‬ ‫זה החוק. אין לי מה לעשות.‬
‫תמשיכו לעבוד. אני אטפל בזה. תכף אשוב.‬
‫טוב.‬
‫איך אתה מעז? לא תשבית אותי שוב. לא הפעם!‬
‫מקס, באמת שאני רוצה‬ ‫לבנות מחדש את האמון בינינו.‬
‫בינתיים, אני רק מנסה לדאוג לך.‬
‫איך השבתת המופע שלי זה "לדאוג לי"?‬
‫אני לא מדבר על המופע.‬ ‫-אז על מה אתה מדבר?‬
‫אני מדבר על השיפוט שלך.‬
‫אני מדבר על מה שראיתי במטבח מול הבת שלנו.‬
‫רוג'ר, לא הייתי נכנסת איתי‬ ‫לוויכוח על שיפוט כרגע.‬
‫מסרת את התיאטרון המשפחתי שלי לחשפן מזוין.‬
‫אתה לא יודע שום דבר על מייק.‬
‫אני יודע שמנצלים אותך. את לא רואה את זה?‬
‫לא.‬
‫יקירתי, אני יודע שאנחנו מזדקנים,‬ ‫אבל לא ידעתי שאת כל כך נואשת.‬
‫לך תזדיין! אנחנו דואגים זה לזו.‬
‫מקס, קראת בכלל את ההסדר שלנו?‬
‫החלק על השמצה או פגיעה במותג המשפחתי?‬
‫ברגע שהמופע הזה יעלה,‬ ‫עורכי הדין של אימא ינסו לסחוט ממך‬
‫כל פרוטה בבית המשפט,‬ ‫ואני לא אוכל לעצור אותה.‬
‫אבל אם את משלה את עצמך יותר מדי‬ ‫בשביל לעזור לעצמך, בבקשה תחשבי על זיידי.‬
‫היא לא צריכה לשלם‬ ‫את המחיר על הפנטזיות שלך.‬
‫אתה מוכן להפסיק?‬
‫מה?‬
‫אני יודעת מה אתה חושב.‬
‫אתה חושב, "מה היא חשבה לעצמה?"‬
‫לא חשבת, נכון? את התאהבת.‬
‫אוי, תסתום את הפה.‬
‫אתה חושב שאני לא מודעת לזה?‬
‫ושלא תעז לשפוט אותי. לא היית שם.‬
‫הריקוד המזוין הזה‬
‫שינה בי הכול.‬
‫זה מרגיש כאילו הוא הפך אותי‬ ‫לגרסה הכי טובה של עצמי.‬
‫אבל כולם צוחקים עליי.‬ ‫אני בדיחה. אני מביכה.‬
‫אבל לא בשבילו.‬
‫הוא מאמין בי.‬
‫ואני צריכה ללכת להגיד לו‬ ‫שהמופע שלנו על העצמה נשית בוטל‬
‫כי אני כזאת חסרת עוצמה.‬
‫החלק הכי מפחיד הוא ש...‬
‫אני עומדת לגלות אם הריקוד הזה‬ ‫היה משמעותי עבורו כמו שהוא היה עבורי,‬
‫או אם אני סתם עוד איזה יום שלישי.‬
‫לא, את יותר יום חמישי, מאדאם.‬
‫תמיד התנהגתי כמו נערה מתבגרת?‬
‫לא. רק כשיורד גשם.‬
‫אחת, שתיים, שלוש, ארבע,‬ ‫חמש, שש, שבע, שמונה.‬
‫אחת.‬
‫מייק.‬
‫ג'ק, תמשיך לעבוד איתם.‬
‫מה זאת אומרת "זה נגמר"?‬
‫אני מצטערת. עשיתי מה שיכולתי, אבל נכשלתי.‬
‫רגע, מה... טוב.‬ ‫-ויקטור יחזור‬
‫ויאסוף אותך והוא יכול לארגן לך טיסה למחר.‬
‫לא, לא. מה קרה? זו לא את.‬
‫מה בדיוק קורה איתך, מקס?‬
‫כלום.‬
‫מה? פשוט לא ייאמן.‬
‫את באמת מלכת המערכה הראשונה, מה?‬ ‫אלוהים אדירים.‬
‫אתה לא יודע עליי שום דבר.‬ ‫ואתה לא מבין כלום.‬
‫יום שישי היום. לא יסגרו אותנו עד יום שני.‬
‫אבל את עוזבת.‬
‫אין לך מופע.‬
‫לא הצלחת אפילו לחשוב על סוף.‬
‫את לא יכולה להגיד‬ ‫שמה שיצרנו עד עכשיו זה לא מיוחד.‬
‫את לא יכולה. אני יודע שלא.‬
‫מצטערת, אבל אנחנו נצטרך לעזוב את זה.‬
‫עדיין תקבל תשלום.‬
‫היי, תראי, הכסף לא מעניין אותי.‬ ‫לא אכפת לי.‬
‫בסדר?‬
‫אנחנו טובים בזה‬ ‫ולא אתן לנו פשוט לוותר על זה.‬
‫את טובה בזה כל כך.‬
‫בטח אף פעם לא היה לו אכפת‬ ‫במה את טובה. נכון?‬
‫אל תיתני לזה להיות הסוף.‬
‫וודי!‬ ‫-מה אתה צריך, בוס?‬
‫אני צריך שרברב ובלרינה.‬
‫הנסיכה בשביתת רעב.‬
‫לא מוכנה לפתוח את הדלת.‬
‫מה? היא אפילו לא שותה?‬
‫אני חושש שלא.‬
‫ניסית להשתמש בקול "המשרת הבריטי החכם" שלך?‬
‫תסמכי עליי,‬ ‫הייתי הכי "אחוזת דאונטון" שאפשר.‬
‫ואם הבחור הזה לא יוציא את הראש מהתחת,‬
‫יגדלו אותך מאחורי דלת סגורה במשך חודשים.‬ ‫אולי אפילו שנים.‬
‫אבל לא אמרת לה שהגנבת למייק את המפתחות?‬
‫בחייך.‬
‫אם עורכי הדין היו מגלים שהמשרת הרשלני שלה‬
‫לא נעל את דלתות הרטיגן,‬ ‫היא תצטרך יכולת הכחשה סבירה.‬
‫אם יש משהו שלמדתי,‬ ‫זה שאי אפשר להגיד לאנשים שום דבר.‬
‫הם צריכים לחוות את זה.‬
‫הודעה ממייק.‬
‫"הסוף לא נגמר.‬ ‫ראשון בשבע נתחיל. הגראנד פינאלה."‬
‫תראי לי.‬
‫בחיי, זה הייקו.‬
‫שבע-עשרה הברות בתבנית של חמש-שבע-חמש.‬
‫צירוף מקרים, אבל עדיין,‬
‫יש לו תקווה אחרי הכול.‬
‫נשמע שהולכת להיות חוויה ביום ראשון.‬
‫בהחלט.‬
‫- בחד-קרן נשים מבטחנו‬ ‫על לא דבר -‬
‫- מקסנדרה מנדוזה‬ ‫הכנס סיסמה -‬
‫- כניסה -‬
‫- הינכם מוזמנים ל...‬ ‫"איזבל זורחת" - ההתגלות -‬
‫- נשות מועדון קריאה‬ ‫חברת תה הערביים -‬
‫- הוועידה לאומנויות הבמה -‬
‫- שלח -‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫בואי איתי.‬
‫תתלבשי, מקסנדרה.‬
‫למה שאעשה את זה?‬
‫אנחנו צריכים ללכת.‬
‫לאן?‬
‫את יודעת לאן.‬
‫הוא לא עשה את זה.‬ ‫-הוא כן.‬
‫לא, הוא לא.‬
‫אלוהים. אלוהים. לא. לא, זה יהיה אסון.‬
‫לא נכון.‬
‫זה יהיה אסון.‬
‫לא, לא. אני לא יכולה. לא.‬
‫כן, את כן.‬ ‫-לא, אני לא.‬
‫קדימה.‬ ‫-לא, אני לא באה ואי אפשר להכריח אותי.‬
‫אימא.‬
‫אנחנו חייבים ללכת.‬
‫הנה. הנה.‬
‫ויקטור.‬
‫- איזבל זורחת -‬ ‫ההתגלות -‬
‫השמועות על המופע‬ ‫היוו בידור עבור אנשים מסוימים.‬
‫אבל עבור שני האנשים שיצרו אותה,‬ ‫על אימת ליל הבכורה‬
‫ניתן היה להתגבר‬ ‫רק בעזרת הידיעה שלא יהיה לה שום תיעוד.‬
‫רק האנשים שהיו שם יוכלו לחוות‬
‫את הסיפור של מקס ומייק‬ ‫כפי שהוא סופר באמצעות ריקוד.‬
‫יש חברות קטנות, חברות גדולות,‬ ‫חברות עד בלי די‬
‫אבל אין חברה כמו חברות‬ ‫אז לחייכם ולחיי. אחת, שתיים, שלוש.‬
‫קדימה!‬
‫אנחנו חשפנים!‬
‫טוב, קדימה.‬ ‫-כן.‬
‫תשברו רגל, כולם.‬ ‫אלכס, אות ראשון וסאונד. קדימה.‬
‫האור שונה.‬
‫נובמבר עכשיו. הוא נמוך יותר.‬
‫הרולד חושש בקשר לארוחת הצהריים.‬ ‫הוא אמר שהתפריט שטני.‬
‫התפריט שטני? איך תפריט יכול להיות שטני?‬
‫רק אדם יכול להיות שטני. תפריט אינו חי.‬
‫כל מקרה, הוא חושש.‬
‫ואתה חושש לגביו?‬
‫אני לא מקנא בו, כשיגלה.‬
‫אני אספר לו.‬ ‫-איזבל, לא. זה בלתי אפשרי.‬
‫הוא חייב לדעת.‬ ‫-אסור לו לדעת.‬
‫הרולד.‬
‫שלום, יקירתי. וולטר.‬
‫תשתו משהו?‬
‫אתה עדיין נוסע לקאלה?‬
‫לא. החלטתי להעביר את הקיץ פה.‬
‫אתה מבין, איזבל בהיריון.‬
‫מזל טוב.‬
‫כן. אנחנו מאושרים מאוד.‬ ‫אנחנו מקווים שייוולד לנו בן, כמובן.‬
‫כך מורשת צ'אפינגהם תהיה בטוחה.‬
‫ואם לא, נמשיך לנסות.‬
‫אחד מהיתרונות באישה צעירה.‬
‫אני בטוח שאיזבל תהיה אימא נהדרת.‬
‫אין ספק. וכמובן שאימי תעזור לנו.‬
‫חד-קרן! חד-קרן! חד-קרן!‬
‫שלום, ליידי איזבל.‬
‫חד-קרן?‬
‫כן, זה אני, חד-קרן. קראת לי?‬
‫כן, אבל לא ציפיתי שתופיע משום מקום.‬
‫לא דיברתי עם החבר הדמיוני שלי‬ ‫מאז שהייתי ילדה.‬
‫אני בסדר?‬
‫תלוי מה ההגדרה שלך ל"בסדר".‬
‫אבל קודם כול,‬ ‫אולי תספרי לנו איך את באמת מרגישה.‬
‫ובכן...‬
‫אני לא יודעת.‬
‫שני הבחורים האלה לא צריכים להיות‬ ‫שתי האפשרויות היחידות שלי בעולם, נכון?‬
‫כלומר, למה אני צריכה להרגיש‬ ‫כאילו אני בוחרת?‬
‫כאילו זה בין הבחור המחורבן והעשיר‬ ‫לבין העני עם לב הזהב.‬
‫כלומר, בחייך. כל מה שאני באמת רוצה עכשיו‬
‫זה להגיד לחבורת הזרגים המשעממים האלה‬ ‫לעזוב אותי בשקט!‬
‫נכון מאוד, ליידי איזבל.‬
‫אז באתי לומר לך‬ ‫שאת יכולה להשיג כל מה שתרצי.‬
‫את רק צריכה לבקש.‬
‫מה? טוב. באמת?‬
‫באמת.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב, אני אישה צנועה, אז...‬
‫מה אם כל מה שרציתי‬ ‫זה סתם בחור עם גופייה וג'ינס?‬
‫טוב, אם אני יכולה לקבל את זה, אז...‬
‫מה לגבי ילד רע... רגע, רגע,‬ ‫שתמיד מגיב להודעות שלי.‬
‫יפה.‬
‫ועכשיו, אם אני יכולה לקבל את זה, אז...‬
‫מנכ"ל סקסי שמשלם לנשים שלו‬ ‫יותר מאשר לגברים!‬
‫מי-או!‬
‫מה לגבי בחור עם גור כלבים?‬
‫טוב, אני רק אבלע את הריר‬
‫שנוזל לי מהפה כרגע.‬
‫אם אני יכולה לקבל את כל זה, למה שאעצור פה?‬
‫רק רגע.‬
‫לא יכול להיות שאני היחידה בחדר הזה‬ ‫שמרגישה מה שאני מרגישה כרגע, נכון?‬
‫לא!‬
‫לא חשבתי ככה.‬ ‫אני רואה לפי המבטים על הפנים שלכם.‬
‫עכשיו, אני רוצה שכל אחד מכם ידע‬
‫איך אני מרגישה ברגע זה.‬
‫הצלחתי לקבל קצת מכל דבר.‬
‫ועכשיו, תורכם.‬
‫אז עם הסמכות שניתנה לי‬ ‫באמצעות מיקרופון הקסם,‬
‫אני מצווה עליך, חד-קרן, שלח הכול לכולנו‬
‫עכשיו!‬
‫"היי!‬
‫רווקות! אני לא שומעת אתכן!‬
‫רווקות! תעשו רעש!‬
‫מה המזל שלכן?‬
‫מה המזל שלכן?"‬
‫איך אתם מרגישים‬ ‫לגבי המציאות החדשה שלכם, כולם?‬
‫תעשו הרבה רעש!‬
‫מחיאות כפיים.‬ ‫מחיאות כפיים לבחורים המשגעים האלה‬
‫שהזיעו פה במיוחד בשבילכם.‬ ‫קדימה, תעשו קצת רעש.‬
‫כן, כן, כן, כן, כן.‬
‫זה מה שאני רוצה לשמוע.‬ ‫זה מה שאני אוהבת לשמוע.‬
‫קצת רעש על הבמה הזו הוא דבר רצוי, יקיריי.‬
‫ובוא אספר לכם דבר אחד, גוף השרוי במנוחה‬
‫יישאר במנוחה, נכון?‬
‫אתם יודעים, לא רע. אבל גוף בתנועה...‬
‫אין שום דבר סקסי יותר‬
‫מאשר גוף בתנועה. נכון?‬
‫אז לקטע הבא שלנו, אני רוצה שתעשו רעש,‬
‫גבירותיי ורבותיי,‬ ‫לנסיך הטריקים בכבודו ובעצמו.‬
‫מחיאות כפיים, כולם, למר ג'יי.די. רייני!‬
‫נראה לי שכדאי שנלך עכשיו.‬ ‫-לאן הולכים?‬
‫מייק אמר לעזוב בסוף "סוטס"‬ ‫ולחזור בסוף "פוני".‬
‫כן, כן. תלכו אתם.‬
‫ובלי להציץ. הוא ישגיח עלייך.‬
‫חברים, הריקוד הבא‬ ‫הוא ריקוד שאני מכירה היטב.‬
‫העניינים עומדים להיות אינטימיים.‬
‫גבר אמיתי לא פוחד להביע את התשוקה שלו.‬
‫אבל אקט הכניעה הכי סקסי, כמה פשוט...‬
‫הוא לבקש רשות.‬
‫תשבור רגל, בוס.‬
‫תבורך.‬
‫- הפסקה -‬
‫אני יודעת, אני יודעת.‬
‫כולנו רוצים קצת מהכול כל הזמן. לא?‬
‫אבל...‬
‫לפעמים אנחנו פשוט רוצים להיות‬
‫הכול בשביל מישהו. נכון?‬
‫לפעמים, הפנטזיה הגדולה מכולן,‬
‫היא לדעת שאת היחידה.‬
‫אמרת שאתן הכול,‬ ‫אז עשיתי מה שאמרת. אתה יודע.‬
‫אלוהים.‬
‫הפצצנו.‬
‫זה "פוני."‬
‫מייק אמר אחרי "פוני."‬
‫לא, הוא רק אמר "פוני".‬
‫הוא בהחלט אמר אחרי "פוני"‬ ‫והם עדיין על הפוני. שבי.‬
‫כן!‬
‫בוא, הם מריעים. זה בטח נגמר.‬
‫בסדר גמור.‬
‫כזה מדהים.‬
‫רק רגע. רק שנייה.‬
‫תודה רבה, מר מייק.‬
‫יפה מאוד, ידידי.‬
‫את נראית נהדר.‬ ‫-מזל טוב.‬
‫מזל טוב. עשית את זה.‬
‫מה את מדברת? אנחנו עשינו.‬ ‫-אתה. היה מדהים.‬
‫תסתכלי סביבך. כל זה בזכותך.‬ ‫-אתה שמיימי.‬
‫אני רק רוצה שתדעי שאני אוהב אותך.‬
‫רגע, רגע, רגע.‬
‫אם לא תעזבי אותו,‬ ‫אני לא רוצה שזה יהיה מבלבל יותר.‬
‫זה גמור. אני לעולם לא אחזור אליו.‬
‫אני חופשייה ומרוששת.‬
‫מה זאת אומרת? מה זאת אומרת "מרוששת"?‬
‫כן.‬ ‫-כאילו, באמת מרוששת?‬
‫אני מצטער. מצטער מאוד.‬ ‫-זה בסדר. לא אכפת לי.‬
‫לא, אני... אני מצטער. אני מצטער.‬
‫אני שונאת אותך.‬
‫קדימה, בואי.‬
‫איש לא יכול לטעון‬ ‫שהוא מבין לגמרי מה הוא ריקוד.‬
‫אבל מה שברור כשמש‬ ‫זה שריקוד לא מחפש משמעות לתשוקותיו.‬
‫אין בו ערך לגיל, מעמד או היגיון.‬
‫הוא מצפן שמכוון רק לחירות,‬ ‫בדומה ללב האנושי.‬
‫נתקלתי בפניני החוכמה האלה‬ ‫כשפגשתי חשפן בודד בשם מייק.‬
‫מג'יק מייק הריקוד האחרון‬
‫תרגום: עומר גפן‬