Dejošanas impulss pastāvēja, pirms mūsu pirmatnējie senči pārtapa par cilvēkiem.
Evolucionārie biologi uzskata, ka senie cilvēki ar deju stiprināja
izdzīvošanai tik būtisko sociālo sadarbību.
Pētījumos noskaidrots, ka mūsdienu labākajiem dejotājiem
ir divi īpaši gēni, kas saistīti ar izcilām attiecību prasmēm.
Taču, par spīti spējai glābt mūsu sugu, deja nespēja glābt
mazu mēbeļu uzņēmumu Maiami no globālas pandēmijas ekonomiskā cunami,
tāpēc, līdzīgi daudziem četrdesmitgadīgiem baltādainajiem mileniāļiem, Maiks Leins
attapās gluži viens neveiksmīgu attiecību un nerealizētu sapņu okeānā.
Atvaino! Hei!
Šeit neviens nedrīkst atrasties.
Ā! Nu, tad jau jums te nevajadzētu būt, ko?
Asprātīgi.
Saǵērbies, sāc izkraut! Furgoni jau piebrauca.
Labi.
59 % VAĻU ĒDUŠI PLASTMASAS ATKRITUMUS
Vai viņa tagad dzīvo Maiami vai...
Londonā viņa atgriezties nevar. Tur ir Rodžers.
Viņai ir jāatgriežas. Meitas dēļ.
Rodžers tomēr vēl grib to saglābt. Tā teica Bobs.
Viņai vajadzēja atcelt, nevis staigāt apkārt kā zombijam.
Tieši tā.
Te viņa ir.
Sveika!
Paldies. Tik burvīgs pasākums!
- Paldies par ieguldījumu. - Tu izskaties satriecoši.
- Skoču, lūdzu. - Tīru vai ar ledu?
Tīru.
Vai esat apmierināta?
Ar līdzekļu vākšanu. Šķiet, iet labi.
Te par projektu Big Blue Rescue neviens neko nezina,
tomēr katru gadu viņi man dod naudu.
Cilvēkiem patīk skatīties uz to, ko nevar dabūt.
Tā laikam ir.
- Kā iet? Divus degvīnus ar gāzētu ūdeni. - Divus.
- Nu, ko teiksi? Jā? - Jā. Izklausās labi.
Es tevi pazīstu. Tu mācījies FŠU?
FŠU? Nē, noteikti nē.
Mēs noteikti esam tikušies.
Nē. Nezinu. Atvainojiet.
- Nemulsini puisi, mīļā. - Es nemulsinu.
Mīļo stundiņ! Atcerējos. Tu tiešām neatceries?
Nezinu. Manā veikalā?
Nē. Tu biji policists, pareizi?
- Kā tevi sauc? - Kima.
Jā. Tas bija pasen. Jā.
- Jā. - Pareizi. Atcerējos.
Malacis, mīļā! Vai tu viņu arestēji?
Nē, šķiet, palaidu ar brīdinājumu. Vai ne?
Tā bija mana fukšu ballīte. Es biju ļoti nerātna.
Un tagad uzvedaties labi?
- Jā, man iet lieliski. - Labi.
Esmu Maksandras juridiskajā komandā. Esmu šeit, lai atbalstītu.
Forši. Kādas tiesības praktizējat?
Ģimenes tiesības. Bet mana specializācija ir šķiršanās.
- Bija prieks satikt. - Tiksimies pēc 10 gadiem.
- Uzvedieties labi! - Centīšos.
Ei! Bārmeni! Ratiganas kundze grib ar tevi aprunāties.
Vēl neesam novākuši.
Nedzirdēji? Viņa grib tevi satikt tagad.
Muļķības! Paklausies! Tev tas nav jāpaskaidro man.
Paskaidro to Zeidijai.
Kundze?
Protams, ka man ļoti nepatīk to darīt, un es to nedarīšu.
Jo tas ir randiņš ar pieskatītājiem. Es neesmu stulba, Rodžer.
Kundze, jūs gribot mani satikt. Man pagaidīt ārā?
Es negribu tevi satikt! Skaidrs?
Iegaumē to! Ja tev ar mani jārunā, pieaicini advokātus.
Bārmeni?
Atvainojiet! Man lika atnākt...
Jā, lūdzu, atgriezies!
Labi.
Jā?
Nu...
Vai tev patīk strādāt par bārmeni?
Protams. Tas gan nav mans īstais lauciņš, bet jā. Kāpēc ne?
Kas ir tavs īstais lauciņš?
Jā, nu, tas ir garš stāsts. Vai jūs kaut ko vēlējāties?
Jā...
Kā tevi sauc?
Maiks.
Priecājos iepazīties, Maik.
Es arī.
Cik?
Cik par ko?
Tu zini. Neliec man to izrunāt,
jo šī ir pirmā reize, kad es to daru, un es nejūtos ērti.
Nesaprotu, par ko runājat. Ko?
Bet Kima man teica, ka tevi pazīst un ka tu esot dejotājs.
- Ā, Kima... To jums pateica Kima? - Jā.
Skaidrs.
Paklau, es ar to vairs īsti nenodarbojos, tāpēc...
Kā jūs sauc?
Maksa.
Maksa, bija patīkami iepazīties. Paldies par...
Es ļoti atvainojos. Negribēju tevi aizvainot.
Neaizvainojāt. Neuztraucieties...
Nesaprotu, ko daru.
- Parasti es tāda neesmu... - Nē.
...man tikai bija sūdīgākā diena, sūdīgākā nedēļa,
sūdīgākais mēnesis un sūdīgākais gads.
Man tāpat. Laipni lūgta klubā. Jūs neaizvainojāt.
Labi.
Bija prieks iepazīties.
Pieņemsim...
ja tu to izdarītu vēl pēdējo reizi.
Cik tas varētu maksāt?
Sešdesmit tūkstoši? Varbūt.
- Sešdesmit tūkstoši dolāru? - Jā, 60. Lai būtu 60.
Ko tu tādu dari? Viņa teica - tā bija muļķīga deja.
Kas tā teica? Kima? Muļķīga deja?
Jā. Viņa teica, ka tā bija muļķīga deja, bet tā man palīdzētu izvēdināt galvu.
Un, ja viņai taisnība, esmu gatava maksāt sešus.
Ko? Jūs runājat nopietni?
Maksāsiet man 6000 $ par deju?
Jā, bet bez laimīgām beigām.
Esam vienojušies?
Tu aizej?
Tu zini, ka man ir apsardze.
Ko tu dari?
Šķiet - jums vajag iedzert.
Man tiešām vajag.
Kāpēc tu pārvieto manas puķes?
Šeit tās iederēsies labāk.
Jums ir ļoti, ļoti jauka māja.
- Paldies. - Viss ir uztaisīts ļoti pamatīgi.
Vai tu maini interjeru?
Varbūt. Vai jums ir mūzika?
Jums derētu to izdzert.
Nezinu, vai tiešām saprotat, ko esat nopirkusi,
bet es tik un tā jums to došu.
Un, ja nu izvedīšu jūs ārpus komforta zonas...
Es tevi iepļaukāšu.
Varat mani iepļaukāt. Ideāli.
Drīkstu pieskarties?
Laikam.
Paldies.
Tu nesaproti, ko es pateicu.
Ko tu? Saprotu gan.
Ko es pateicu?
Ka es kustos kā ūdens.
Nebiju domājusi, ka sapratīsi.
Varbūt tev vajadzētu būt uzmanīgākai ar to, ko saki.
Atceries: esmu no Floridas.
Ja es būtu zinājusi, kāda šī nakts būs,
es mīļuprāt būtu tev maksājusi sešdesmit tūkstošus.
Tas neko nemaina. Es tavu naudu neņemšu.
Es pat neņemšu sešus taukšķus.
Kas tu esi?
Es nezinu.
Kādā ziņā?
Brauc man līdzi uz Londonu!
Kas ir Londonā?
Mana dzīve.
Tava dzīve ir Londonā? Domāju - šī ir tava māja.
Šī ir māja, bet šī nav tā māja.
Maksa, es nevaru vienkārši doties uz Londonu. Man te ir darīšanas...
- Kas? - Man te ir viss. Man ir darbs.
Nevaru vienkārši doties uz Londonu.
Es tev sagādāšu daudz labāku darbu Londonā.
- Tu sagādāsi... - Man ir padomā darbs tev.
Tas ir radošs. Un tev tikai uz mēnesi jāatbrauc man līdzi,
un es tev iedošu tavus sešdesmit tūkstošus.
Es nevaru pamest savu dzīvi...
Vari gan. Paklausies.
Ne jau uz veselu mēnesi.
Brauc man līdzi, un, ja tas būs ārpus tavas komforta zonas,
tu vienkārši...
- Varēšu tevi iepļaukāt? - Varēsi iepļaukāt.
Braucam!
Paldies!
Ko tu dari?
Es ar dārzeņiem nekrāmējos.
Tad kā tev var būt tāds ķermenis?
Nezinu. Ģenētika. Mamma un paps.
Kā tu vari būt tik bagāta?
- Laikam ǵenētika. - Ak tā?
Nē, Rodžera ǵimene ir mediju biznesā.
Forši. TV un tādas lietas?
Drīzāk viss un tādas lietas.
Skaidrs.
Tad, nezinu... Kas ar to notika?
Notika laulība.
Vai tu esi precējies?
Vai es esmu precējies? Vai tā būtu problēma, ja es būtu?
Nē. Šis ir simtprocentīgs bizness.
Skaidrs. Tu visu laiku runā par to darbu.
Bet nepasaki, kas tieši būs jādara.
Tas, kas tev ir bijis jādara vienmēr.
Labi. Esmu skaidri pateicis, ka vairs nedejoju.
Tad es varu teikt, ka redzēju Maǵiskā Maika pēdējo deju.
Par ko vēl tu man varētu maksāt?
Seksa mums nebūs. Par to nevar būt ne runas.
Kāpēc?
Zini, es tiešām domāju, ka tev ir...
citi talanti. Un es gribu tajos ieguldīt.
Labi. Bet uzklausi mani.
Tu esi nopirkusi mani uz mēnesi. Pieņemsim, ka tu saki:
"Lec!" Es saku: "Kurā gultā?"
Paklau, pagājusī nakts bija...
savā ziņā maǵiska. Tā bija brīnišķīga.
Tāpēc nesačakarēsim to!
Labi?
Labi.
Un nē. Starp citu, neesmu.
Kas?
Precējies.
Labi. Vai tev ar kādu ir attiecības?
Nav. Es un attiecības - tas parasti neizdodas.
Jā, es to spēju saprast. Par brīvību!
Par brīvību!
Tā, kungs, brūnais veļasgrozs ir ķīmiskajai tīrīšanai,
un smilškrāsas - parastajai veļas mazgāšanai.
Man nav drēbju, kas jātīra ķīmiski, un, starp citu,
varu mazgāt pats. Parādi, kur ir mašīnas.
Mendosas kundze to nepieļautu, kungs.
Sauc mani par Maiku. Viss kārtībā.
Kā vēlaties, kungs. Ateja atrodas šeit.
Tualete, kungs.
Skaidrs. Varbūt tu zini, ko es te daru?
Diemžēl nē, kungs.
Jā, bet tu neteiktu, pat ja zinātu, ne?
Es melotu, ja teiktu, ka nemeloju, kungs.
Nuja. Maiks. Sauc mani par Maiku.
Nu, Maik, Mendosas kundzei patīk pārsteigumi.
Savākšu jūs pusē.
Pusē savāksi mani pārsteigumam. Forši.
Velns!
Man nepatīk Viktoru slavēt, jo viņš kļūst neciešams,
bet tā vieta man nepiederētu, ja viņš mani nebūtu pārliecinājis
šķiroties par to pacīnīties.
Alternatīva bija smilšu un grants bedre Haivikombā.
Un tās vienīgā vērtība manās acīs bija tā, ka mana vīramāte
negribēja no tās šķirties. Bet tagad esmu atradusi tai pielietojumu.
Ko es tur darīšu? Ja mēs uz turieni braucam.
Nu...
iedomājies, ka šodien ir Ziemassvētki un drīz tu izsaiņosi dāvanas.
Labi.
Starp citu, Viktor,
vispirms vajadzētu piestāt pie Liberty. Kā tu domā?
Hārdžs jāpabrīdina, lai viņš var garīgi sagatavoties.
Laba doma.
Kas ir Hārdžs?
Sveiks, Hārdž!
Labdien, Ratiganas madāma!
Nesauc mani par madāmu! Un tagad esmu Mendosa.
Nu, kuram te vajag kapitālo remontu?
Ko... Tas taču nemaksā tik. Cik tas ir dolāros?
Jānoņem kāda nulle vai...
Tik burvīgs.
Zini, ko dara Viktors?
Tātad šī vieta pieder tev?
Tagad pieder.
Kad 2004. gadā tika uzvesta šī pati luga, teātra īpašnieks
neprātīgi iemīlējās vienā briesmīgi nedrošā aktrisē. Un tā...
šeit mans mīlasstāsts ar Rodžeru sākās, un šeit tas arī beigsies.
Viņam būs paticis tavs tēlojums.
Man bija trīs rindiņas.
Tu tiešām izskaties atbilstoši lomai.
Tāpēc atbrīvojies, izklaidējies,
un es apsolu: pārsteigumu vairs nebūs, bet šis tev patiks.
Apzvēri?
Sarunāts.
Mendosas jaunkundze! Kā parasti, tieši laikā.
Beidz, Vudij! Nokavēju pusstundu.
Kā parasti. Vai tas...
Jā, Maik, tas ir Vudijs, labākais skatuves menedžeris Londonā.
Nevajag. Palīdzēšu piepildīt tavu vīziju, bos.
Manu vīziju?
Tavu vīziju. Ejam!
Velns!
Tieši laikā.
Paklau, Hjū, mēs atkārtojam, jo es neesmu pārliecināts.
Bet, ja sāc ainu no sākuma,
lūdzu, papildini to ar...
Par ko tas gabals ir?
Vecā dziesma - vai viņa precēsies naudas vai mīlestības dēļ.
Ko izvēlas? Mīlestību vai naudu?
Vai nav vienalga?
Īstais jautājums ir: kāpēc viņai šķiet, ka ir jāizvēlas?
Man aptrūkušies vārdi.
Sasodīts, jā. Šī vieta pieder tev.
Kāpēc tu viņiem to nepasaki?
- Vai saņēmi manuskriptu... - Džesika, tev ir manuskripts?
Pilnīga laika izšķiešana, vai ne?
Bravo! Bravo visiem. Absolūti nevainojami, paldies.
Ko? Kas, ellē, runā?
Maksandra! No sirds atvainojos. Gaismas dēļ tevi neredzēju.
Priecājos tevi atkal satikt...
- Metjū. - Pareizi.
- Režisors. - Protams.
Kam mums par šo godu jāpateicas?
Es sniegšu paziņojumu.
O! Es klausos.
Ja es to pateiktu tikai tev, tas nebūtu paziņojums.
Laikam jau nebūtu. Uzmanību!
Tā ir Maksandra Ratigana. Mūsu īpašnieka sieva un...
Patiesībā Maksandra Mendosa, un es esmu šī teātra likumīgā īpašniece.
Esmu ieradusies paziņot: izrāde Isabel Ascendant tiek atcelta.
No šī brīža.
Kādā sakarā? Visi vakari ir izpārdoti!
Nomierinies! Kursa korekcija tikai uz četrām nedēļām.
Tā būs evolūcija. Atklāsme!
Un neviens netiek atlaists.
Ak kungs!
Izņemot...
- Metjū. - Metjū. Jā.
Metjū vietā stāsies izcils, jauns horeogrāfs,
kuru es nesen atklāju Maiami.
Viņa māksla lika man justies...
To nevar aprakstīt. Tā bija...
ekstāze.
Un tieši pēc mēneša...
Es gribu, lai katra sieviete, kas ienāks šajā teātrī,
izjūt tādu pašu ekstāzi, kādu izjutu es.
Lai paceltos visam pāri. Lai kļūtu brīva.
Tāpēc nevilkšu garumā
un iepazīstināšu jūs ar mākslinieku vizionāru,
kas mani tik ļoti iedvesmoja
un kurš mūs aizvedīs uz apsolīto zemi.
Dāmas un kungi,
Maikls Džefrijs Leins.
Čau!
Kāda būs Rodžera seja, kad viņš to ieraudzīs!
Tas ir katras mārciņas, katra šiliņa vērts.
Būtu varējusi kaut nedaudz pabrīdināt,
pirms iemeti mani pie vilkiem.
Tu būtu apjucis. Pārāk daudz par to domātu.
Labāk nekā nedomāt vispār. Zini...
Par ko tu tā priecājies? Visi, kas tur bija, aizgāja.
Mums aktierus nevajag. Mums vajag dejotājus.
Turklāt es viņus neatlaižu. Ietaupījām tūkstošus par arodbiedrības maksu.
Vairāk naudas tev.
Jā, bet... Labi. Paklau, neapvainojies,
bet tu savam vīram vari atriebties vienkāršāk.
Tev nav uzreiz jāuzved striptīzšovs.
Es neesmu noniecināta sieviete, un tas nav striptīzšovs.
Mēs atvedīsim uz Londonu cunami!
Nu labi. Un esmu ar mieru. Tikai domāju, ka tu neesi...
Vai neredzi? Cilvēki ir nejutīgi, zaudējuši kontaktu un jūtas.
Mēs viņus pamodināsim ar kaisles vilni, kādu viņi vēl nav jutuši.
Labi. Ir tikai viena niansīte, ko tu, manuprāt, aizmirsti:
es neko nejēdzu no režisēšanas.
- Un tāpēc tev esmu es! - Ko?
Tā būs vēsturiska, viena vakara sadarbība starp skatuvi un...
- Stringiem? - Es nezinu.
- Tieši tā... - Kas tu tāds?
Nezinu. Kas esi tu?
Zeidij, ko tu te dari?
Tā ir mana meita Zeidija.
Velns! Sveika! Ļoti patīkami!
- Mums bija tikšanās, Maksandra. - Jā.
Ak dievs, es ļoti atvainojos.
Es pilnīgi zaudēju laika izjūtu. Pilnīgi. Es ļoti atvainojos.
Redzu. Mani vairāk interesē, kāpēc zaudēji laika izjūtu.
Nu, man ir apspriede
ar Isabel Ascendant jauno režisoru Maiklu Džefriju Leinu.
Jā. Tas nav mans vārds. Vienkārši...
Bet tas skan cienīgi.
- Vienkārši Maiks Leins. - Tev vajag skatuves vārdu.
- Jūs abi kniebjaties? - Zeidij!
Nu, smieklīgākais -
tava mamma man maksā par nekniebšanos.
Mēs nekniebjamies.
Bet viņš paliks mājā, līdz atradīs, kur apmesties. Labi?
Cik ērti. Saki, Maik, ko plāno darīt ar trešo cēlienu?
Jā, tas būs.
Plānoju, ka trešajā cēlienā varētu...
Visi zina: lugai Isabel Ascendant ir novecojis,
šausmīgi mizogīnisks nobeigums.
Tieši tā. Un tāpēc mūsu uzvedums būs tik aizraujošs,
jo viņi gaidīs to, bet tā vietā redzēs,
ka sieviete var dabūt, ko vēlas un kad vēlas.
Kopš kura laika tā uzskati?
Kopš mēs ar Maiku šo tēmu pētām.
Jā. Mēs šīs tēmas pētām.
Tev ir kārtējais posms, vai ne?
Meitiņ, vai tev nav jāpilda mājasdarbi?
Kas tie par posmiem?
Ik pēc pāris gadiem viņa uzsāk jaunu projektu.
Dažreiz tā ir labdarība, dokumentālā filma, jauns labākais draugs.
- Skaidrs. - Katru reizi viņa ir kā cits cilvēks.
Nu un tad? Iesūdzi mani tiesā par pašizpēti un ieguldījumu pasaulē!
Bet tavs ieguldījums nekad neīstenojas.
Vienmēr ir kāds šķērslis.
Viņa ir pirmā cēliena karaliene.
Mūsu psihoterapeits saka: viņa sev pielaiko
šīs jaunās personības, lai aizbēgtu no vainas sajūtas par...
Es jau atvainojos, ka tikšanos nokavēju,
un es norunāšu citu laiku.
Es atvainojos par savu franču valodu, bet jūs esat sasodīti rupjas.
Piedod!
Bija patīkami, Maik.
- Man tāpat, Zeidij. - Zeidij, pagaidi, neaizej!
Gribi kūciņu? Meitiņ!
Kā iet?
ISABEL ASCENDANT NORIETS
Nē, es nezināju, līdz tu man to atsūtīji.
Faktiski viņai ir tādas tiesības.
Nav ne jausmas. Varbūt Zeidija man pateiks.
Mainīt vienošanos? Kā?
Māt, domāju, ka tev ar to vajadzētu nodarboties pašai.
Es nevaru iesaistīties strīdā. Ne jau par šo, ne jau tagad.
Jou!
Augstā debess! Skeptiķi, mums ir dzīvības pierādījums!
Labi.
Kā jums iet? Zinu, klau, zinu. Es...
Un es atvainojos, ka no jums izvairījos. Es atvainojos. Vienkārši...
Tas ir garš stāsts, bet esmu Londonā un gribu, lai zināt,
ka atdošu jums naudu pēc dažām nedēļām. Labi?
Beidz, vecīt! Cik reižu mums tev jāsaka:
tev nav mums jāatdod. Tā bija investīcija.
Zinu. Bet, lai vai cik reižu jūs to teiktu,
mani uztrauc, ka esmu notriecis savu draugu naudu. Es ne...
Nē. Nauda ir kā ūdens, Maik. Tā plūst abos virzienos.
Labs arguments, bet tomēr.
Tu... Jā, pag! Tu esi noklusējis galveno.
Kāpēc tu esi Londonā?
Nezinu, īsais stāsts ir tāds, ka...
es biju bārmenis vienā labdarības pasākumā
un vakara beigās tai bagātniecei nodejoju klēpjadeju,
un tagad dzīvoju viņas mājā Londonā, un grasos uzvest šovu
viņai piederošā slavenā teātrī. Nu, jā.
Forši. Ei, par seksa darbu nav jākaunas, Maikij.
It īpaši, ja dzīvo kopā.
Klau, paldies, Tarzān.
Es tikai saku, ka naudu jums atdošu.
Īsti nezinu, uz ko esmu parakstījies, tāpēc ceru, ka viss izdosies.
Maikij, tās ir lieliskas ziņas. Es vakar papētīju tavu karti.
Tu jau zini, ka esi Jupitera 33 gadu ciklā, vai ne?
Nē, es nezināju, bet tas laikam daudz ko izskaidro. Jā.
Jā, tāpēc tas eksistenciālais apjukums, ko varbūt jūti,
ir iniciācija.
Jaunas lappuses atvēršana, lai vari pašrealizēties.
Es tikai cenšos izdzīvot, ja godīgi.
Izdzīvot? Tu esi līgumdarbinieks.
Maǵiskais Maiks atgriežas uz lielās skatuves.
Tur tā lieta - es nemaz nedejošu. Es uzvedu šovu.
Acīmredzot es režisēšu vai tamlīdzīgi. Esmu te tikai uz mēnesi.
Tas būs viens šovs, būtībā lai atriebtos viņas bijušajam vai kas tāds.
Es nezinu. Te ir pilnīgs sviests.
Vai nav vienalga? Viņa ir bagāta.
Tici man! Neaizej no tās situācijas. Labi?
Paskaties uz mani! Es būtībā esmu tikai suņu staidzinātājs. Ja?
Tikai gādā, lai viņa kādā jaukā rītā neizdomā,
ka grib tevi laukā no mājas, un šai sakarā man ir padomi, ja vēlies.
Labi. Es... Mums te nav suņu, tāpēc varbūt tā ir laba doma.
Es to jūtu. Es to jūtu savā saules pinumā, brāl.
Tā ir tava dharma.
- Paliec plūsmā! - Viktor?
Ko tu te dari?
Ziniet, gaidu uz ielas stūra klientu. Viņam ir privāts zvans.
Kopš kura laika tas tevi ir apturējis?
Puiši, man jūsu pietrūkst.
- Vai esi apǵērbies? - Jā.
Vai tā ir viņa?
Vai mēs iztraucējām?
Nē, es tikai meklēju idejas.
Es, savukārt, meklēju māksliniekus. Nāc paskaties, ko es atradu.
Paskaties!
Vai viņš nav lielisks?
Viņš kustas ar iedzimtu eleganci un inteliǵenci.
Un tajā pašā laikā jūtams tāds mežonīgums, zini,
kā pirmatnējam dzīvniekam.
Vienkārši neticami.
Domāju, ka tas mums ir vajadzīgs šovam. Profesionāļi, nevis striptīzdejotāji.
Jā, nu, tici man, es kā režisors
skaidri zinu, ko mēs meklējam. Jā.
Man patīk, kā tu to pateici.
Ko?
"Kā režisors".
Tu tiešām esi īstajā vietā. Saproti?
Tev tas sanāk tik dabiski.
Es redzu, ka tev jau ir vīzija.
Un esmu pārliecināta, ka tu piekrīti: tas būtu fantastiski.
- Jā, viņš ir lielisks. - Šovam.
- Jā, tiešām. Viņš ir... - Mums vajag Antonio.
Viņš ir lielisks, kā jau teicu, bet viņš arī ir Itālijā.
- Romā. - Romā. Redzi, es nevaru...
Man nav laika braukt meklēt viņu Romā un atvest šurp.
Nē. Par to nav runas.
Bet tāpēc tev ir ǵeniāla producente.
Viņš ierodas ceturtdien. Ja apstiprināsi. Radošajā ziņā.
Jā, klau, ja tu viņu gribi, protams, es apstiprinu.
Radošajā ziņā.
Esmu sajūsmā!
Vai tu esi sajūsmā?
Jā. Esmu.
Neizklausies sajūsmināts.
Esmu ļoti, ļoti sajūsmināts. Tiešām.
Ak kungs, es nespēšu pagulēt.
Nē?
Arlabunakti!
Saldus sapņus!
Labi.
Pag, kur tu ej? Ei!
Gulēt.
Mums jāatrod vēl kādi 10 dejotāji.
Un tāpēc mums ir Renāta. Arlabunakti!
Kā liki, esmu savākusi augstākā līmeņa talantus
no dažādām kustību disciplīnām.
Un viņi visi ļoti vēlas iepriecināt
un ir diezgan atlētiski, kā lūdzi.
Teicami pastrādāts, kā parasti, Renāta.
Maksa nespēja pilnībā izskaidrot savas jūtas,
bet viņa zināja, ka ir šķērsojusi tādu kā savādu Rubikonu.
Viņa izmisīgi gribēja saprast, kāpēc tā jūtas,
tāpēc iegādājās kaudzi grāmatu par dejas vēsturi.
Maikam teātris Rattigan bija bez simboliskas nozīmes.
Tā bija tikai vieta, kur viņam bija jāstrādā.
Un viņš sev atgādināja: lai kaut ko pabeigtu, ir jāsāk.
Maksandras acīs Rattigan bija mainījies.
Tas vairs neeksistēja tikai pagātnē un bija kļuvis par atjaunošanās avotu.
- Sveiki, sveiki, sveiki! - Hei! Hei!
Vai esat gatavi pārveidot teātri uz visiem laikiem?
- Jā! - Jā.
Nomierinieties! Mēs vēl neko neesam izdarījuši.
Jūs, puiši, esat talantīgi bez gala. Par to nav šaubu.
Ikviens no jums tika īpaši izraudzīts,
jo jūs varat piedāvāt ko neredzētu.
Jā?
Bet man jums ir jautājums.
Paceliet roku, kurš
ir stāvējis ar pliku dibenu tūkstoš sieviešu priekšā?
Tieši tā.
Vai gribat zināt, cik ātri bars mīļu māmiņu var likt jums
bēgt, noslēpties tumšā stūrī un vēlēties, kaut jūs nebūtu dzimis?
Ticiet man, tā var notikt. Esmu redzējis. Un tas var notikt vienā mirklī.
Nespēju noticēt, ka to saku, bet mums ir viens mēnesis.
O jā.
Mēnesis, lai pārvērstu jūs par labāko striptīzdejotāju ansambli,
kāds jebkad ir savācies uz planētas Zeme.
Un, lai to izdarītu, jums būs jāstrādā melnu muti,
slapju muguru un ar kuli putās.
Un, ja visu izdarīsim pareizi,
jums būs kaudze citu problēmu.
Jums būs jāiemācās pasargāt sevi apspiestas kaisles
zombiju apokalipsē.
Jautājumi?
Man ir jautājums.
Vai zombiju var izdrāzt līdz nāvei?
Vai tomēr vajag šāvienu galvā?
Atvaino, ko tu šeit dari?
Nu, jūs mani neatlaidāt,
tāpēc es joprojām saņemu algu.
Piedod! Man vajadzēja izteikties skaidrāk.
Tu saņem algu, bet tavi pakalpojumi nav nepieciešami.
Man nevajadzēja sacerēties.
Mani tikai ļoti iedvesmoja mūsu jaunā režisora redzējums.
Ko es tādu pateicu?
Viņš neko nepateica.
Nav runa par to, ko pateici, bet par to, kas esi.
Vai zināt, cik sen esmu sapņojusi, ka kāds ienāks
pa tām durvīm ar liesmas metēju un nosvilinās šo vietu līdz pamatiem?
Man riebjas spēlēt lēdiju Izabelu.
Pēdējo pusgadu esmu gribējusi to privileǵēto svētuli nožņaugt.
Parādi raksturu, sieviete! Apžēliņ!
Tu esi bagāta. Sūti uz pilsētu karieti, nopērc jebkuru veselīgu vīrieti,
karavīru, jūrnieku, nevis tērē laiku, prātojot, kuram sakārnim
atdot savu dzīvi, un izbaudi jauku,
tīri pieklājīgu drāzienu ar ikvienu no viņiem. Es...
Bet šis ir tiešām labs darbs, tik stabils un...
Tāpēc parasti es neko nesaku.
Tas bija poētiski. Tu noteikti esi mūsu skatītāja.
Vudij, sagādā viņai ielūgumu.
Nosaukums joprojām ir Isabel Ascendant?
Jā, bet tikai, lai atvilinātu skatītājus
un tad parādītu ko citu.
Jā, bet ja nu mēs izmantotu iepriekšējā iestudējuma sākumu?
Tas nudien būtu liels pārsteigums.
Un, godīgi sakot,
ja veido šovu par sievietēm, kas iegūst, ko vēlas,
vai nebūtu šovinistiski, ja tajā nespēlētu sieviete?
- Tu mani nosauci par šovinisti? - Nē.
- Jo feministe šeit esmu es. - Jā.
Es esmu tā liesmu metēja. Šis viss bija mana ideja.
Tu dzirdēji. Viņa ir liesmu metēja.
Esi apstiprināta Izabelas lomai, jo tu jau biji apstiprināta.
Esmu sajūsmā! Paldies jums abiem.
Vai tu pats dejosi?
Nē. Tikai režisēšu. Vai ne?
Žēl.
Nu, tagad, kad mums atkal ir galvenās lomas tēlotāja,
varbūt režisoram vajadzētu mums ieskicēt pirmo cēlienu.
Jā. Pirmais cēliens, sākam!
Ienāk Džeksons, zemas kārtas, bet seksīgais vīra draugs. Teksts?
Harolds teica, ka šogad negribi braukt uz Kalē. Tā ir?
- Kalē man apnikusi līdz nāvei. - Teo?
Nekā nebija. Tu brauksi, un viss.
Ideāli. Mūziku!
Beidz! Nē. Nē. Nē.
Beidz, Maik! Izslēdz!
Labi, izslēdz, izslēdz! Kas par lietu?
Viņi nevar vienkārši sākt ap viņu dejot.
Es par to esmu starā.
- Labi. Vai tā nav galvenā doma? - Nē.
Nedrīkst izjaukt sižetu.
Ja gribi spēcīgu galveno varoni, viņai vajag mērķi.
Mums jāzina, ko viņa grib.
Labi. Ko, tavuprāt, viņa grib?
Nezinu. Zinu, ka viņa nevēlas šo dzīvi.
Tātad grib aizbēgt?
Viņa to nevar.
Kāpēc? Viņa ir brīva.
Viņai ir ǵimene. Tam būtu sekas.
Skaidrs. Runa ir par naudu.
Tas ir mazākais. Viņa zaudētu draugus, iespējas.
Savu identitāti. Visa viņas pasaule sabruktu.
Nezinu. Manuprāt, viņai vajag atbrīvoties.
- Un labu krāniņu! - Varbūt arī to.
Šis šovs nav par krāniņa dabūšanu. Tikai.
Viņai ir jāatrisina sava dilemma. Nebūs tā, ka atnāks burvju vienradzis
un piepildīs viņas mežonīgākās fantāzijas.
Ko tu teici?
Varētu nebūt pati sliktākā ideja.
Nekādā gadījumā.
Uzklausi mani! Tikai... Kā būtu...
No kurienes es tev izraušu zirgu?
Kā būtu ar caballito? Maziņu.
Man nav caballito budžeta.
Pagaidi! Labi. Ja nu tas zirgs nebūtu redzams?
Nē, otrādi.
Nē.
Cik ilgi tu tur stāvi?
- Pietiekami ilgi. Drīkstu? - Jā.
Vai tu jau sen strādā pie Maksas un tā Rodžera?
Visus 18 brīnišķīgus gadus.
Tad jau pazīsti draugus, ko satiksim.
Kādi viņi ir?
Viņiem patīk, ja viss paliek pa vecam.
Skaidrs.
Kā es izskatos? Un nevajag muldēt.
Ziniet...
viņi smiesies, ja jums būs kaklasaite.
Augstā debess!
- Kas? - Tu! Šis uzvalks.
Tu izskaties neticami dārgi.
Tu nevari iedomāties.
Viena no cilvēka pirmatnīgākajām jūtām ir vēlme būt piederīgam,
just saikni ar citām būtnēm un būt daļai no cilts.
Smadzeņu skenējumi apliecina, ka sociālā atstumtība rada praktiski
identisku smadzeņu aktivitāti kā fizisks uzbrukums. Maiks to nezināja,
bet zināja, ka deja var cilvēkus satuvināt.
Pat ja daži no viņiem ir snobi.
Un viņš zināja, ka Viktoram taisnība. Viņi par kaklasaiti būtu smējušies.
Viņš: "Tā ir jāvicina dvielis!"
Vienmēr.
- Pastāsti mums jaunākās tenkas, Maksa. - Jā, aiziet!
Un sper ārā visu!
- Jūs zināt, ka varu arī iespert. - Taisnība.
Bet man nav, ko stāstīt.
Jūs jau zināt visu,
jo jūs, dubultaǵenti, runājat ar Rodžeru.
- Nu beidz! - Nav tiesa.
- Esmu aizvainota. - Nē.
Pēdējais, ko dzirdēju: viņš ar to meiteni ir izšķīries, tā ka...
Un nu viņai vajadzētu skriet pie viņa atpakaļ?
Nē, ne jau to es saku. Vienkārši tas kaut ko nozīmē.
- Tas prasa laiku, Bill. - Protams.
Vai arī esi aizmirsis?
O, vai tu re!
Paldies, ka raizējaties, bet jums ir jāzina, ka...
nekad mūžā neesmu bijusi tik laimīga.
- Tiešām prieks dzirdēt. - Muļķības.
Fībij!
Viņš var darīt, ko grib, un es tāpat.
- Jā. - Cik moderni!
Bet kā šķiršanās izpaužas reāli?
Šķiršanās. Šķiršanās. Vai jums nav nekā cita, par ko runāt?
Es domāju, bez Billa jokiem. Izklaidēsimies!
- Maik, pastāsti... - Pateicu...
Nē, jums jādzird viņa iecere par Isabel Ascendant.
- O jā. - Jā.
Jā. Nu, tā kā par to runājam, manuprāt,
ir svarīgi turēt godā oriǵinālo materiālu.
Jā, bet, lai to darītu...
Un vairs ne vārda. Tam jābūt pārsteigumam.
- Taisnība. - Labi.
- Gudra doma - iedzīvināt klasiku. - Noteikti.
Tagad tas ir modē.
Jā. Diez vai es to sauktu par klasikas iedzīvināšanu,
Fībij, bet... ziniet, mēs uzskatām,
ka to vajag izǵērbt, ieeļļot un iepērt.
- Nē. Viņam patīk metaforas. - Skaidrs.
Maik, vai Maiami ir dinamiska teātra kopiena?
Par attiecīgu maksu
dabūsiet tādu dinamiku, kādu vēlaties.
Pieņemu, ka bieži esat sadarbojies ar Art Basel.
Nē, es... Kas viņš ir? Nepazīstu.
- Beidziet! Protams, es zinu Art Basel. - Ak dievs!
Slavenākais mākslas gadatirgus.
Notiek manā pilsētā katru gadu.
Jūsu sejas...
Ja izrāde būs tāda kā viņš, noteikti aiziešu.
Runājiet ar viņu, kamēr varat,
jo tūlīt viņš kļūs superslavens un superaizņemts.
Cik intriǵējoši!
Norunāts.
Nezinu par to visu, bet jā.
Šovakar viņa izskatās neparasti starojoša.
Jā, laikam... Nezinu.
Laikam šķiršanās nāk par labu dvēselei.
Šķiršanās.
Jā, es... Ko?
Jūs šeit laulības beigas saucat citā vārdā?
Jā, kad tā nav patiesība. Jā.
Jā, šobrīd viņiem ir vienošanās.
Jā.
To ǵimenes pirmslaulības līgumu varēs apstrīdēt gadu desmitiem.
Tieši tā.
Turklāt viņa zina, ka beigās neko nedabūs.
- Tas viņai nepatiks. - Jā.
Viņai vajag, lai var palikt ar viņu, bet patiesībā nebūt kopā.
Tas būtu lielais laimests.
Kaut tu būtu piecēlies un norāvis drēbes!
Labi, atgriežamies. Es uzreiz novilkšu drēbes.
Gribētu redzēt viņu sejas.
- Viņi ir tik neīsti. - Neīstākie, ko pazīstu.
Man šķiet, ka vienīgais patiesais cilvēks manā dzīvē ir Zeidija.
Viņa mēdz būt ļoti patiesa. Jā. Pateiks, ko domā.
Kā ir ar tevi, Maik?
Vai tu esi patiess?
Kā tu to domā? Tavuprāt, es esmu patiess?
Es nezinu.
Dažreiz man ir sajūta, ka tu esi sapnis.
Tu izskaties kā sapnis.
Tu smaržo kā sapnis.
Tu garšo kā sapnis.
Pagaidi! Es tikai gribu pārliecināties. Paklau!
- Nē, nekas. Es saprotu. - Nē. Pagaidi!
- Tas bija stulbi. - Nē...
Nē. Piedod! Man ne...
- Esmu piedzērusies. - Nevajadzēja pārtraukt...
Ko? Tu izdzēri vienu vīna glāzi.
- Tā bija mana vaina. - Vai saki, ka esmu traka?
- Nesaku. - Tu saki, ka esmu traka?
Saku, ka atvainojos.
Tas bija nevietā, tātad -
- ja neesmu piedzērusies, esmu traka. - Panāc.
- Beidz! Piedod! - Es neesmu traka. Esmu ļoti piedzērusies.
- Beidz! Paklausies... - Nē, tu beidz! Negribu tevī klausīties.
Šobrīd viss, ko man pateiksi, būs nepareizi.
Es jau pateicu, ka atvainojos. Ja? Es saprotu.
- Tev nevajag to, zini, uzsvērt. - Labi.
Nekādu žēlabainu runu! Es saprotu.
Uzliksi kaut kādu mūziku, Viktor?
Sveika! Labrīt!
Labrīt!
Ko tu tik agri dari?
Rakstu romānu.
Romānu?
Šeit skolās liek rakstīt romānus?
Domā - esmu tik jauna,
tādēļ prāta spējas ļauj rakstīt tikai skolai?
Nē, tikai nepazīstu nevienu romānu autoru.
Par ko tas ir?
Tas ir par cilvēkiem, kas cits citu pazīst un visu ko dara.
Tas ir par katru mana bezpalīdzīgā ķermeņa ǵentrificēto ieelpu.
Un tas ir apmēram 40 lappuses garš.
- Diezgan labs lappušu daudzums. - Tā ir.
Cik grasies uzrakstīt?
Vēl dažas.
- Kā iet, Vik? - Jā, labi.
Ko? Ko? Kāpēc viņš ir tāds?
Ja viņš izturas tā, it kā tu patiktu, viņš tevi ienīst. Ja izturas naidīgi,
tas liecina par cieņu, jo viņš tiešām tevi ienīst.
Jā, tas nepalīdz. Kāpēc viņš neuzteic darbu?
Tā paša iemesla dēļ kā tu. Sistēmiska ekonomiskā nevienlīdzība.
Runājot par to - vai šorīt esi saticis Maksandru?
Nē. Un kāpēc tu viņu tā sauc? Tu zini, ka viņai tas nepatīk.
Viņa mani paņēma no bērnunama. Teikt "māte" šķistu meli.
Beidz! Tas ir mazliet par skarbu.
Paklau, viņa dara, ko spēj. Un viņa tevi ellīgi mīl.
Man šķiet, ka īstais jautājums ir: kāpēc tu ellīgi mīli viņu?
Mīlestība ir ļoti nopietns vārds.
Un, klau, neviens nav man ticējis tā kā tava mamma, tāpēc es...
- Zeidij? - Sveiks, Rodžer!
Sveika, mīļā!
- Vai tava māte ir mājās? - Maksandra ir augšā.
Un kas ir viņš?
Tas ir Maiks. Jaunais Isabel Ascendant režisors.
- Skaidrs. - Kā iet?
Rodžers Ratigans.
Maikls Džefrijs Leins.
Ceru - Maksa nav ieplānojusi tikšanos vienā laikā.
Viņš te ir apmeties.
Tad nekāda konflikta nav.
Nav.
Ceru, ka teātris pret jums ir izturējies labi.
Tur ieiet bija tīrā bauda.
Tur ir brīnišķīga sajūta.
Gribu redzēt, kā būsiet uzlabojis šo klasiku.
Ar nepacietību gaidu, kad to izbaudīsiet.
- Vēl nav noslīpēts, tāpēc esi jauks. - Labi.
- Vuds! - Skaņa. Aiziet!
Bravo! Bravo!
Bravo! Tā ir klase.
Jā. Nē, tas bija lieliski. Man jāizdomā,
kur tas iederēsies šovā. Bet, jā, tas bija lieliski.
Labi, Harij, aiziet!
Iepriecini viņu!
Nesteidzies!
Parādi viņai!
Jā.
Tieši tā.
Ei, iekustini viņu kārtīgi!
Tieši tā. Labi, baigi forši.
Labāk nodejot nemaz nevar. Ideāli.
Vienīgi... Ja nu man kas jāsaka, tad šī konkrētā deja
vairāk līdzinās drāzienam, nevis dejai.
Dziesmas nosaukums ir "Permission", tāpēc, kad saņem atļauju,
tev ir jāturpina un...
To var izdarīt, tikai saglabājot ar viņu saikni.
Paskaties, vai būs atšķirība.
Tev burtiski pat nav jādejo.
- Sveika! - Sveiks!
- Drīkstu pieskarties? - Protams.
- Jā? Tiešām? - Jā.
Vudij! Vudij, Vudij!
Es nesaprotu. Tev ir šī skaistā, leǵendārā skatuve,
bet tu plivinies ap krēslu.
Saproti, tu vari darīt to pašu...
šeit, vai savu...
tur.
Neviena sieviete nevēlas tikt nosmacēta ar testículos.
Taisnība.
Plašums ir patīkams.
Labi.
Mazāk "testikulāru", vairāk plašuma.
Zinātnieki uzskata, ka deja reiz bija komunikācijas veids,
tikpat neatņemama ikdienā kā ēšana vai gulēšana.
Tradicionāli cilšu cerēšanās dejas ļāva pretējo dzimumu dejotājiem
iesaistīties sociāli pieņemamā fiziskā saskarsmē, vēl pirms
viņiem bija atļauts sarunāties.
Tikai tad, kad, attīstoties ekonomikai, izveidojās dīku turīgo šķira,
cilvēki sāka uzlūkot deju kā baudas avotu,
atšķirībā no tās sākotnējā mērķa -
vienot cilvēkus no dažādām pasaulēm,
dziedēt brūces, kad ar vārdiem nepietiek.
Labi. Gatavi?
Atskaņot.
Tā. Izslēdziet! Izslēdziet mūziku!
Ei, atvainojiet! Kas, pie velna, jūs esat?
Vestminsteras rajons. Vēsturiskās arhitektūras komiteja.
Esmu šī teātra īpašniece. Vai ir kāda problēma?
Es tā domāju.
METROPOLES PADOME PRIVĀTI
Vēl kaut kas?
Mēs dosim jums ziņu.
Esam pakaļā.
"Īpašniekam jāsaņem rakstiska atļauja, lai īpašumā veiktu izmaiņas.
Ja izmaiņas ir veiktas bez saskaņošanas,
īpašniekam teātris
jāatjauno sākotnējā stāvoklī un tad jālūdz pilsētai atļauja."
Rodžers cenšas mani kontrolēt.
Lai gan dzīvojam atsevišķi un kārtojam šķiršanos,
jo viņš drāzās ar savu palīdzi.
Piedod, meitiņ, bet tas nav nekāds noslēpums.
Ja nu mēs to tik un tā darītu? Ko viņi varētu iesākt?
"Neievērošanas gadījumā piemēros naudas sodu 10 000 £ dienā
un/vai pilsēta īpašumu konfiscēs."
Pat ja es sodu samaksāšu, viņš izdomās, kā uz tiem cilvēkiem izdarīt spiedienu,
lai viņi pielāgo noteikumus. Tāds ir viņa darba stils.
- Vai ne, Viktor? - Manuprāt...
Mums ir jātiek līdz pašai augšai, jo mūsu brīvība ir ilūzija.
Ja sāk bez nekādām tiesībām...
Kas ir šis cilvēks, kas jāsavaldzina un jādabū mūsu pusē?
Tā ir korupcijas definīcija.
Zeidij, meitiņ,
tev jāzina, ka likums ir bezjēdzīgs, ja ir darīšana
ar iesakņojušos vīriešu varas struktūru.
- Ne tikai vīriešu. - Ko tu gribi teikt?
Edna Īglbauere.
Viņa kā priekšsēdētāja var izdarīt izņēmumu.
Klau, Zī, ko vēl mēs par Ednu zinām?
Gūglē par viņu nekā daudz nav.
Mājokļu dati liecina, ka viņa dzīvo viena.
Tas ir daudzsološi.
Sociālajos medijos viņas nav. Tikai biogrāfija padomes tīmekļa lapā.
Pārbaudi, vai viņai ir mājdzīvnieks vai hobijs.
Neko neatrodu. Viņa ir spoks.
NORAIDĪTIE LŪGUMI
KASE
GULBJU EZERS
Zināt ko,
tam sievišķim nav sirds - slēdza Gulbju ezeru.
Varbūt, bet visi kaut ko grib. Mums jāturpina meklēt.
Ja nu viņa nezina, ko grib?
Tas nekad nav apturējis vīriešus izdomāt nepareizu atbildi.
Nu taču, puiši, sakiet kaut ko! Viktor, nesēdi dīkā.
Nogalināšu, ja man samaksās.
Tā varētu būt labākā ideja.
Bet šķiet, ka jāpalūkojas no sievietes skatpunkta.
Piemēram, ko tu gribēji pirms Maiami?
Vienkārši aizbēgt no dzīves.
Bet tad...
kāds atnāca un dāvāja man to negaidīto,
maǵisko brīdi, liekot atcerēties, kas es patiesībā esmu.
Tas bija kā mazs dārgums.
Labi, tad mums ir jāsaprot, kas Edna bija, pirms
kļuva par birokrāti, un jāspiež uz to.
Tieši tā!
APSTIPRINĀJUMA LŪGUMS APSTIPRINĀTS
Nesaprotu, kāpēc negribi "Suavemente".
Man patīk "Suavemente".
Lieliska dziesma. Cits ritms.
Mums tikai to tagad nevajag. Uzklausi mani! Ir Izabela,
vienradzis, "Champagne", "Sex Machine",
"Permission", "Suits".
Zini, kas ir svarīgāks par "Suavemente"?
Mums joprojām nav fināla.
Lieliski. Uztaisīsim.
- Grupas numurs. - Šova svarīgākā daļa.
Un tad visi dejos pūlī. Būs pasakaini.
- Tas ir tik nekādi. - Kāpēc nekādi?
Visi pūlī dejo. Mēs to jau esam darījuši.
Tam jābūt kaut kam citam, kaut kam personīgam.
Visi ir labi un personīgi, ne velti viņi ir šeit.
Kāpēc tu tagad tā dari?
It kā mums nebūtu laba šova?
Es zinu. Tajā vajadzētu dejot tev.
Tu esi zaudējusi prātu. Par ko tu runā?
- Es šovā nedejošu. - Kāpēc tu visam saki nē?
- Nesaku. - Esi pamanījis?
Esmu teicis jā par katru šova daļu.
Mums vajag kaut kādu kulmināciju, kaut ko atšķirīgu, personīgu.
Kaut ko, ko par tevi nezinu.
Labi, taisi kaut ko personīgu.
Kāpēc par mani? Runa ir par sievietēm. Tu esi sieviete. Es ne.
Es nedejošu. Varbūt pati padari to personīgu?
Dari, ko gribi.
Dari to, ko darāt abi ar Antonio.
Tas ir lieliski. Tas ir personīgi, ne?
Ei, tas ir tavs šovs. Tajā vajag kaut ko no tevis.
Atveries!
- Esmu to jau izdarījis. - Kad?
Visu šo laiku.
Ja nemanīji, nezinu, ko teikt.
Nu, es nezinu, ko teikt tev,
jo es centos tevi noskūpstīt, bet tu atrāvies.
Tu nemāki atvērties. Tāpēc tev vajag "Suavemente".
Joprojām gaidi uz ielas stūra klientu? Sasodītais okšķeris!
Tava kārta. Viņš ir neizturams.
Jā, Viktor?
Es neko neteicu.
Jā. Tu vienmēr kaut ko saki savā prātā. Pasaki to skaļi!
Redziet, ar Maksu ir tā nelaime, ka viņa visu mēdz sarežǵīt.
Jā.
It īpaši, ja viņa zina, ko grib.
Un attiecībā uz jums viņa skaidri zina, ko grib.
Kāpēc tu strādā pie viņas? Varēji mierīgi strādāt pie Rodžera.
Viņai ir lielāki pauti.
Paklausies, draņķi!
- Es teicu. - Jā.
Labāk izlem, jo tu padari mani traku.
Tu padari traku mani.
Ko tu dari?
- Vienkārši beidz! Vienkārši apklusti! - Nē, pats beidz!
Apklusti!
Es tikai gribu laimīgas beigas.
Tu esi traka. Tu to zini, vai ne?
Ņemot vērā diskusijas un nevienprātību par vārdu "mīlestība" kā tādu,
ko darīt ar vārdu "mīlestība" dejošanas kontekstā?
Ja tev patīk ar kādu dejot,
vai tas nozīmē, ka tu šo cilvēku savā ziņā mīli?
Ar kādām vēl jūtām dejotāji apmainās?
Vai var dejot ar cilvēku, kam neuzticies?
Vai var kādam uzticēties tikai tāpēc, ka viņš prot dejot?
Maksa un Maiks par to nedomāja, lai gan vajadzēja.
Izslēdziet mūziku! Izslēdziet mūziku!
- Edna? - Edna?
Es atvainojos, Mendosas kundze.
Es no sirds atvainojos visiem šiem daiļajiem cilvēkiem.
- Par ko atvainojaties? - Skatuves augstuma ierobežojumi.
Jūsu jaunā skatuve ir divus centimetrus par augstu.
Lūgums izdarīt izņēmumu noraidīts. Teātris nekavējoties jāslēdz.
Bet jūs to jau apstiprinājāt!
Saņēmu zvanu no deputāta biroja. Tāds ir likums. Es neko nevaru darīt.
Turpini strādāt! Es par to parūpēšos. Drīz būšu atpakaļ.
Labi.
Kā tu uzdrošinies? Tev neizdosies mani atkal apturēt. Ne šoreiz.
Maksa, es tiešām vēlos atjaunot uzticēšanos.
Tikmēr es tikai cenšos par tevi rūpēties.
Kas tās par rūpēm, ja slēdz manu šovu?
- Es nerunāju par šovu. - Par ko tad?
Par tavu spriestspēju.
Par to, kam biju liecinieks virtuvē mūsu meitas klātbūtnē.
Rodžer, es neiesaku tagad iesaistīties ar mani strīdā par spriestspēju.
Tu manas ǵimenes teātri atdevi sasodītam striptīzdejotājam.
Tu par Maiku neko nezini.
Es zinu, ka tevi izmanto. Vai tu to neredzi?
Nē.
Dārgā, es zinu, ka mēs visi kļūstam veci, bet nezināju, esi tik izmisusi.
Ej ellē! Mēs viens par otru rūpējamies.
Maksa, vai tu vispār esi izlasījusi mūsu vienošanos?
To, kas teikts par ǵimenes vārda nomelnošanu?
Brīdī, kad šovs aizies gaisā, mātes juristi metīsies attiesāt
visu līdz pēdējam šiliņam, un es nevarēšu viņu apturēt.
Bet, ja tu joprojām esi pārāk apjukusi, lai palīdzētu sev, padomā par Zeidiju.
Viņai nevajadzētu maksāt par tavām fantāzijām.
Vai beigsi, lūdzu?
Ko?
Es zinu, ko tu domā.
Tu domā: "Ko viņa domāja?"
Jūs nedomājāt, vai ne? Jūs iemīlējāties.
Aizveries taču!
Domā, ka es to nezinu?
Un neuzdrošinies nosodīt. Tu tur nebiji.
Tā viena sasodītā deja
manī visu mainīja.
Man ir sajūta, ka tā padarīja mani par labāku cilvēku,
bet visi par mani smejas. Esmu anekdote. Apkaunojums.
Taču ne viņam.
Viņš man tic.
Un man viņam jāsaka, ka mūsu šovs par sieviešu spēku ir pagalam,
jo es esmu tik sasodīti bezspēcīga.
Biedējošākais ir tas,
ka es drīz uzzināšu, vai tā deja viņam bija tikpat nozīmīga kā man.
Vai arī es esmu tikai kārtējā nolādētā otrdiena.
Nē, jūs drīzāk esat ceturtdiena, kundze.
Vai es vienmēr esmu bijusi tik nenobriedusi?
Nē. Tikai tad, kad līst.
Viens, divi, trīs, četri, pieci, seši, septiņi, astoņi.
Viens.
Maik!
Džek, turpini viņus vadīt.
Kā to saprast - viss cauri?
Man žēl. Es darīju, ko varēju, bet man neizdevās.
- Pag... Labi. - Viktors atbrauks,
tevi savāks un noorganizēs uz rītdienu lidojumu.
Nē. Kas atgadījās? Tā neesi tu.
Kas, ellē, ar tevi notiek?
Nekas.
Ko? Velns parāvis!
Tu tiešām esi pirmā cēliena karaliene. Sasodīts!
Tu par mani neko nezini. Un tu neko nesaproti.
Ir piektdiena. Līdz pirmdienai viņi mums neko neizdarīs.
Bet tu aizej.
Tev nav šova.
Tu pat nevarēji izdomāt nobeigumu.
Tu nevari teikt, ka mūsu radītais nav kaut kas īpašs.
Tu to nevari teikt. Zinu, ka nevari.
Man žēl, bet mums no tā jāatsakās.
Tev tik un tā samaksās.
Ei! Nauda man pie kājas. Man vienalga.
Saproti?
Mums tas padodas, un es neļaušu mums atmest tam ar roku.
Tev tik labi sanāk.
Varu derēt, ka viņam nerūpēja, kas tev padodas. Vai ne?
Neļauj, ka tās ir beigas.
- Vudij! - Klāj vaļā, bos.
Man vajag santehniķi un balerīnu.
Princese pieteikusi badastreiku.
Pat never vaļā durvis.
Ko? Viņa pat nedzer?
Diemžēl nē.
Vai izmantoji savu "gudrā britu sulaiņa" balsi?
Tici man, es izmantoju pret viņu visu Dauntonas abatijas arsenālu.
Un, ja tas čalis neizvilks galvu no smiltīm,
tu tiksi audzināta caur aizvērtām durvīm mēnešiem ilgi. Pat gadiem.
Tu viņai nepateici, kurš Maikam slepus iedeva atslēgas?
Beidz!
Ja advokāti noskaidros, ka viņas paviršais kalpotājs
neaizslēdza Rattigan durvis, viņas nezināšanai jābūt ticamai.
Ja nu esmu ko iemācījies, tad to, ka nevienam neko nedrīkst teikt.
Pieredze jāgūst pašam.
Ziņa no Maika.
"Beigas nebeidzas. Svētdien septiņos sākam. Būs lielais fināls."
Parādi!
Debestiņ, tā ir haiku.
Septiņpadsmit zilbes pieci-septiņi-pieci dalījumā.
Tīrā nejaušība, tomēr...
viņš nav galīgi bezcerīgs.
Izklausās, ka svētdiena būs īpaša.
Vai tā nav vienmēr?
MĒS TICAM VIENRADZIM LAIPNI LŪGTI
MAKSANDRA MENDOSA IEVADIET PAROLI
PIERAKSTĪTIES
IELŪGUMS UZ... ISABEL ASCENDANT REVELATION
GRĀMATU KLUBA DĀMAS TĒJAS BIEDRĪBA
NOSŪTĪT
- Jā? - Jā.
Seko man!
Saǵērbies, Maksandra!
Kāpēc gan?
Mums jādodas.
Uz kurieni?
Tu zini.
- Viņš to neizdarīja. - Izdarīja.
Nē, neizdarīja.
Ak dievs! Nē, tā būs katastrofa.
Nē, nebūs.
Tā būs katastrofa.
Nē, nē. Es nevaru. Nē.
- Varat gan. - Es nevaru.
- Aiziet! - Nē, es neiešu, nepiespiedīsiet.
Mamm!
Mums jādodas.
Nu re. Tā.
Viktor!
Baumas par šovu dažiem bija gluži vai izklaide.
Taču abi cilvēki, kas to bija radījuši, pirmizrādes vakara bailes
spēja pārvarēt, tikai atceroties, ka tas netiks filmēts.
Tikai cilvēki, kas bija tur, varēja piedzīvot
stāstu par Maksu un Maiku, kas izstāstīts dejā.
Mazi kuǵi, lieli kuǵi aizpeld jūriņā,
bet draugu kuǵis labākais - tur vieta tev un man. Viens, divi, trīs.
Aiziet!
Mēs esam striptīzdejotāji!
- Labi, vecīt! Aiziet! - Jā.
Veiksmi visiem! Aleks, palaid skaņu! Aiziet!
Gaisma ir citāda.
Ir novembris. Tās ir mazāk.
Harolds raizējas par pusdienām. Ēdienkarte esot velnišķīga.
Ēdienkarte ir velnišķīga? Kā ēdienkarte var būt velnišķīga?
Velnišķīgs var būt tikai cilvēks. Ēdienkarte nav dzīva.
Lai vai kā, viņš raizējas.
Un tu raizējies par viņu?
Baidos, ka viņš uzzinās.
- Es viņam pateikšu. - Izabela, nē.
- Viņam jāzina. - Viņš nedrīkst zināt.
Harold!
Sveika, mīļā! Volter!
Dzērienus?
Jūs tomēr brauksiet uz Kalē?
Nē. Esmu nolēmis pavadīt vasaru šeit.
Zini, Izabela ir stāvoklī.
Apsveicu.
Jā. Esam ļoti priecīgi. Mēs ceram uz dēlu, protams.
Tad Čafingemu mantojums būs drošībā.
Un, ja nesanāks, mēǵināsim vēl.
Viens no labumiem, ja ir jauna sieva.
Izabela noteikti būs brīnišķīga māte.
Bez šaubām. Un, protams, mana māte būs šeit, lai palīdzētu.
Vienradzi! Vienradzi! Vienradzi!
Sveika, lēdija Izabela!
Vienradzi?
Jā, tas esmu es, vienradzis. Vai tu mani sauci?
Jā, bet negaidīju, ka tu pēkšņi parādīsies.
Kopš bērnības ar iedomu draugu neesmu runājusi.
Ar mani viss kārtībā?
Tas atkarīgs no tā, ko tu saproti ar "kārtībā",
bet sāksim ar svarīgāko. Pastāsti, kā tu patiesībā jūties.
Nu...
Es nezinu.
Šiem diviem puišiem nevajadzētu būt maniem vienīgajiem variantiem, vai ne?
Saproti, kāpēc man vispār būtu jāizvēlas?
Starp draņķa bagātnieku un nabaga puisi ar zelta sirdi.
Nu taču! Es tikai gribu
pateikt tiem garlaicīgajiem lupatām, lai liek mani mierā!
Tieši tā, lēdija Izabela.
Esmu atnācis pateikt, ka tu vari dabūt visu, ko vēlies.
Tev tikai jāpalūdz.
Ko? Nu labi. Tiešām?
- Tiešām. - Labi.
Nu, es esmu pieticīga dāma, tāpēc...
ja nu es gribu tikai puisi apakškreklā un džinsos?
Labi, nu, ja es varu dabūt to, tad...
kā būtu ar slikto zēnu... paga, paga... kas vienmēr atbild uz manām īsziņām.
Labi.
Un tagad, ja es varu dabūt to, tad...
seksīgu izpilddirektoru, kas savām sievietēm maksā vairāk nekā vīriešiem!
Varbūt puisi ar kucēnu?
Labi, man jānorij siekalas,
kas burtiski tek man no mutes.
Ja varu dabūt to visu, kāpēc pie tā apstāties?
Acumirkli!
Es taču neesmu vienīgais cilvēks šajā telpā, kas tā jūtas. Vai esmu?
Nē!
Tā jau man likās. Es to redzu pēc jūsu sejas izteiksmes.
Gribu, lai ikviens no jums uzzina,
kā es šajā brīdī jūtos.
Man izdevās dabūt mazliet no visa.
Un tagad ir jūsu kārta.
Tāpēc ar maǵiskā mikrofona dotajām īpašajām spējām
es tev, vienradzi, pavēlu: sūti mums visiem visu!
Nekavējoties!
Hei!
Vientuļās dāmas, es jūs nedzirdu!
Vientuļās dāmas! Saceliet troksni!
Kāda ir tava zodiaka zīme?
Kā jums patīk jūsu jaunā realitāte?
Taisiet troksni!
Aplaudējiet! Aplaudējiet šiem skaistajiem puišiem,
kas te jūsu dēļ raujas vaiga sviedros. Nu taču, saceliet kārtīgu troksni!
Jā, jā, jā.
Man patīk to dzirdēt. Ļoti patīk.
Uz šīs skatuves troksni novērtē, mīļie.
Un es gribu jums ko pateikt: ķermenis miera stāvoklī
ir ķermenis miera stāvoklī. Vai ne?
Nu, nav slikti. Bet ķermenis kustībā...
Nav nekā seksīgāka
par ķermeni kustībā. Vai man ir taisnība?
Tāpēc kā nākamo sagaidiet ar aplausiem,
dāmas un kungi, triku princi visā godībā.
Aplaudēsim Džei Dī Reinijam!
- Šķiet, mums jādodas prom. - Kur mēs ejam?
Maiks lika aiziet pēc "Suits" un atgriezties pēc "Pony".
O jā. Tad jums jāiet.
Un nelūri! Viņš tevi vēros.
Draugi, nākamā deja man ir labi pazīstama.
Tagad atmosfēra kļūs intīma.
Īsts vīrietis nebaidās ļauties kaislei,
bet seksīgākais padevības akts
ir lūgt atļauju.
Veiksmi, bos!
Paldies, tev arī!
STARPBRĪDIS
Zinu. Zinu.
Mēs visi vienmēr gribam mazliet no visa. Vai ne?
Bet...
dažreiz jūs vienkārši vēlaties būt
kādam viss. Vai ne?
Dažreiz jūsu vislielākā fantāzija
ir zināt, ka esi vienīgais.
Tu teici, lai eju līdz galam, tāpēc es darīju, kā teici.
Ak dievs!
Sanāca labi.
Skan "Pony".
Maiks teica - pēc "Pony".
Nē, tikai "Pony".
Viņš noteikti teica "pēc", un viņi joprojām ir uz ponijiem. Sēdi!
Jā!
Ejam, skan aplausi. Būs beidzies.
Ļoti labi.
Tu biji lielisks.
Acumirkli! Mirklīti!
Liels paldies, Maika kungs.
Ļoti jauki, mans draugs.
- Tu izskaties skaisti. - Apsveicu.
Apsveicu! Tu to paveici.
- Ko tu runā? Mēs. - Tu. Bija brīnišķīgi.
- Paskaties! To paveici tu. - Tu esi dižs.
Gribu, lai zini, ka es tevi mīlu.
Pag, pag, pag!
Ja tu viņu nepamet, negribu mulsinošu situāciju.
Viss galā. Es pie viņa nekad neatgriezīšos.
Esmu brīva un izputējusi.
Kā to saprast? Kā to saprast - izputējusi?
- Jā. - Galīgi izputējusi?
- Man žēl. Man ļoti žēl. - Nekas. Man vienalga.
Nē, man... Man ļoti žēl.
Es tevi ienīstu.
Nāc! Ejam!
Neviens nevar apgalvot, ka pilnībā saprot, kas īsti ir deja,
bet nav šaubu, ka deja savām vēlmēm nemeklē jēgu.
Tai nav svarīgs vecums vai statuss, loǵika vai iemesls.
Tas ir kompass, kas orientēts tikai uz brīvību. Atšķirībā no cilvēka sirds.
Es šīs atziņas guvu, kad satiku vientuļu striptīzdejotāju, vārdā Maiks.
MAĢISKĀ MAIKA PĒDĒJĀ DEJA
Tulkojusi Aija Apse