Жага танцю існувала задовго до того, як наші предки еволюціонували в людину.
Біологи-дарвіністи припускають, що в прадавніх людей танок
сприяв суспільній взаємодії, основі нашого виживання.
Дослідження довели, що найкращі сучасні танцюристи мають
два гени, що відповідають за відмінні навички спілкування.
Та попри здатність урятувати наш вид, танець не зміг врятувати
невеличку меблеву компанію в Маямі від економічного цунамі світової пандемії,
тож 40-річний міленіал Майк Лейн, як і багато інших, опинився
сам посеред бурхливого океану невдалих стосунків і нездійснених мрій.
Перепрошую. Вітаю!
Це закрита територія.
O. Тоді як ви тут опинилися?
Як мило.
Вдягайтеся, починайте розвантаження. Вантажівки прибули.
Гаразд.
ФАКТ: 59% КИТІВ ЇЛИ ПЛАСТИКОВЕ СМІТТЯ
То вона тепер живе у Маямі чи...
Вона не може повернутися до Лондона, бо там Роджер.
Вона повинна повернутися за дочкою.
Боб каже, що Роджер досі хоче помиритися.
Краще б вона все скасувала, а не ходила, наче зомбі.
Це точно.
А ось і вона.
Привіт.
Дуже дякую. Неймовірна краса.
-О, дякую за ваш внесок. -Дивовижно виглядаєш.
-Скотч, будь ласка. -Чистий чи з льодом?
Чистий.
Усе, як ви хотіли?
Я про збір коштів. Схоже, все йде добре.
Ніхто не знає, що таке Біґ Блу Реск'ю Проджект,
а все одно щороку несуть гроші.
Думаю, люди люблять дивитися на щось недоступне.
Мабуть.
-Привіт, брo. Дві горілки з содовою. -Прийнято.
-То що скажеш? Га? -Так. Звучить добре.
Чекай. Я тебе знаю. З універу?
Універ? Точно ні.
Ми точно десь бачилися.
Ні. Не скажу. Вибачте.
-Не чіпляйся до людини, люба. -Я не лякаю.
От лайно. Згадала. Точно не пам'ятаєш?
Не знаю. У моєму магазині?
Ні. Ти був копом, так?
-Як вас звуть? -Кім.
А, точно. Старі добрі часи. Так.
-Так. -Авжеж. Пам'ятаю.
Оце так пам'ять! Ти її заарештував?
Та ні, здається, відпустив із попередженням. Так?
Вечірка після посвяти. Я була неслухняною.
А тепер заспокоїлися?
-Так, усе чудово. -Добре.
Я в команді юристів Максандри, тож тут я в групі підтримки.
Круто. У якому праві працюєте?
Здебільшого сімейне право. Спеціалізація - розлучення.
-Радий був бачити. -До зустрічі за десять років.
-Більше не попадайтеся. -Постараюся.
ТІТО МОБІЛЬНИЙ
Агов! Бармене. Пані Реттіґен хоче поговорити.
Ми ще складаємо.
Ти мене чув? Вона хоче бачити тебе зараз.
Маячня. Слухай, можеш мені не пояснювати. Ясно?
Зейді поясниш.
Пані.
Авжеж, мені це дуже незручно, і я цього не робитиму.
Бо це побачення під наглядом дорослих. Я ж не дурна, Роджере.
Пані, ви хотіли мене бачити. Мені почекати назовні?
Я не хочу тебе бачити! Ясно?
Затям це. Хочеш зі мною говорити - приводь адвокатів.
Бармен?
Вибачте. Мене прислали. Я не...
Так, прошу, поверніться.
Добре.
Слухаю.
Знаєте...
Вам подобається бути барменом?
Авжеж. Це не зовсім моя робота, але так. Чом би й ні?
А чим ви зазвичай займаєтеся?
Що ж... Цей... Довга історія. Ви щось хотіли?
Так.
Як вас звуть?
Майк.
Рада знайомству, Майку.
Я теж радий.
Яка сума?
Скільки що?
Ви зрозуміли. Не змушуйте мене казати,
бо я роблю це вперше і мені незручно.
Я не знаю, про що ви. Що?
Кім сказала, ви знайомі і от зустрілися, а ще, що ви танцюрист.
-А, Кім... Кім так сказала? -Так.
Авжеж.
Слухайте, я цим більше не займаюся...
Нагадайте ваше ім'я.
Макс.
Макс, був радий знайомству. Дякую за...
Виба... Вибачте. Не хотіла вас образити.
Ви не образили. Усе добре...
Не знаю, чим я думала.
-Зазвичай я такого не... -Ні.
...просто був сраний день і сраний тиждень,
і сраний місяць, і сраний рік.
У мене те саме. Розслабтеся, ви мене не образили.
Гаразд.
Був радий познайомитися.
Скажімо,
а якби ви все ж таки зробили це в останній раз.
Скільки б це могло коштувати?
Десь 60 000 доларів.
-Шістдесят тисяч? -Так. Хай буде шістдесят.
За що, бляха, такі гроші? Вона казала, танець дурнуватий.
Хто сказав? Кім? Це Кім сказала? Був дурнуватий?
Так. Сказала, що танець дурнуватий, але може мене відволікти.
І якщо вона не помиляється, я заплачу шість.
Що? Ви серйозно?
Готові заплатити 6 000 доларів за танець?
Тільки танець, нічого більше... Ясно?
То ми домовилися?
Ви йдете?
Знайте, у мене тут охорона.
Що ви робите?
Здається, вам треба випити.
Це правда.
Навіщо ви переставляєте мої квіти?
Краще, якщо вони стоятимуть тут.
У вас дуже гарний будинок.
-Дякую. -Усе таке добротне.
Ви змінюєте дизайн?
Можливо. У вас музика є?
Певно, вам варто допити.
Не знаю, чи ви розумієте, за що платите,
але я все одно зроблю це для вас.
І щоразу, як стане некомфортно...
По пиці лясну.
Можете ляскати. Чудово.
Можна вас торкатися?
Мабуть.
Дякую.
Ти не знаєш, що я сказала.
Про що ти? Авжеж, знаю.
І що я сказала?
Що я рухаюся, мов вода.
Ти не мав цього зрозуміти.
Певно, тобі варто бути трохи обережнішою зі словами.
Пам'ятай, я з Флориди.
Якби я знала, якою буде ця ніч,
я радо б заплатила тобі 60 тисяч.
Немає значення. Я все одно б не взяв гроші.
Я навіть шість штук не візьму.
Хто ти?
Я не знаю.
Про що ти?
Їдьмо зі мною в Лондон.
А що в Лондоні?
Моє життя.
Твоє життя в Лондоні? Я думав, це твій будинок.
Це не мій дім, це просто оселя.
Макс, я не можу просто поїхати у Лондон. У мене тут речі. У мене...
-Що? -Та багато всього. У мене робота.
Не можу просто поїхати в Лондон.
У Лондоні я знайду тобі набагато кращу роботу.
-Ти знайдеш... -Ні, у мене на прикметі є для тебе робота.
Творча. І тобі треба лише поїхати зі мною на місяць,
отримаєш шістдесят тисяч.
Я не можу покинути тут все...
Можеш. Так. Послухай.
Навіть на... Не можу. Це місяць.
Їдьмо зі мною, а якщо тобі стане некомфортно,
тоді просто...
-Я лясну тебе по пиці? -Так, ляснеш.
Їдьмо.
Дякую.
Що ти робиш?
Овочі мене не збуджують.
Звідки тоді таке тіло?
Не знаю. Генетика. Від мами з татом.
А як ти розбагатіла?
-Генетика, мабуть. -Серйозно?
Ні, у Роджера сім'я працює в ЗМІ.
Круто. Типу, ТБ і таке інше?
Скоріше таке інше.
Ясно.
Що між вами сталося?
Стався шлюб.
Ти одружений?
Чи я одружений? А якби так, то це проблема?
Ні. Це на 100 відсотків бізнес.
Ясно. Розкажи ще про цю роботу.
Бо ти нічого конкретного про неї не кажеш.
Це те, чим ти завжди мав займатися.
Гаразд. Але я чітко дав зрозуміти, що я... Я більше не танцюю.
То я можу похвалитися, що бачила шоу Супер Майк: останній танець.
То за що ще ти могла б мені платити?
Сексом ми не займатимемося. Про це навіть мови немає.
Чому?
Знаєш, Майку, я думаю, що в тебе є
інші таланти. І це те, в що я хочу вкласти гроші.
Ясно. Але ти мене вислухай.
Ти викупила мене на місяць, тож, скажімо,
питання: В яке ліжко стрибати?
Слухай, минула ніч була
досить чарівною. Було дивовижно.
Тож не хочу це спаскудити.
Гаразд?
Гаразд.
І ні. Це не так.
Що?
Я не одружений.
Добре. А стосунки є?
Ні. У мене зі стосунками не складається.
Так, розумію. За свободу.
За свободу.
Отже, сер, коричневий кошик для хімчистки,
а бежевий - звичайне прання.
Думаю, хімчистка мені не знадобиться, і, до речі,
я сам можу випрати одяг. Покажи, де пралка.
Пані Мендоза цього не дозволить, сер.
Друже, просто Майк. Так краще.
Це двері до вбиральні... Туалет, сер.
Туалет, сер.
Ясно. Ти знаєш, що я тут у біса роблю?
На жаль, ні, сер.
Так, але ти все одно б не сказав.
Я б збрехав, якби сказав, що не збрехав, сер.
Ясно. Просто Майк, друже.
Що ж, Майку, пані Мендоза любить хороші сюрпризи.
Я заберу вас о половині години.
Забереш о половині години на сюрприз. Круто.
ВЕЛИКИЙ РІЧІ МОБІЛЬНИЙ
Чорт.
Не люблю хвалити Віктора, бо він стає нестерпним,
але я б не мала місця, куди ми їдемо, якби він мене не переконав
поборотися за нього.
Іншим варіантом була яма з піску й гравію в Гай-Вікомі.
І єдине, що здалося мені вартим уваги, небажання моєї свекрухи
віддавати це. Але тепер я знайшла його призначення.
То яке призначення в мене? Якщо ми вже туди їдемо.
Що ж,
уяви, що сьогодні Різдво, а ти от-от почнеш розпаковувати подарунки.
Гаразд.
Власне кажучи, Вікторе,
спочатку заскочимо у Ліберті. Що скажеш?
Я б попередив Гарджа, щоб він підготувався морально.
Гарна ідея.
Що за гардж?
Привіт, Гардже.
Добрий день, мадам Реттіґен.
Не називай мене мадам, і тепер я Мендоза.
То де об'єкт великого перетворення?
Що за... Нереальна ціна. Скільки це в доларах?
Типу... Прибрати один нуль чи...
Який милий.
Ти знаєш, що робить Віктор?
Це місце належить тобі?
Тепер - так.
Під час прем'єри цієї п'єси в 2004 році власник театру
до нестями закохався в одну дуже невпевнену в собі актрису.
Тут і почалася моя історія кохання з Роджером і тут вона закінчиться.
Певно, він оцінив твій виступ.
У мене було три рядки.
Ти точно маєш відповідний вигляд.
Тож розслабся і отримуй задоволення,
обіцяю, це останній сюрприз, але цей тобі сподобається.
Присягаєшся?
Домовилися.
Пані Мендозо! Як завжди вчасно.
Вуді, я спізнилася на пів години.
Як завжди. А це...
Так, Майку, це Вуді, найкращий постановник Лондона.
Та ну. Я лише втілюю ваше бачення, шефе.
Моє бачення?
Твоє бачення. Ходімо.
Трясця.
Овва.
Саме вчасно.
Слухай, я... Г'ю, проженемо з початку? Бо я не впевнений.
Якщо повернешся на початок сцени,
іди нагору і наповни її...
То про що це лайно?
Як завжди. Вийти за гроші чи з любові.
І що вона вибере?
Яка різниця?
Питання в іншому: чому вона думає, що повинна вибирати?
У мене немає слів.
Це точно. Це ж твій заклад, так?
Може, просто скажеш їм?
-Покажи, в тебе є сценарій чи... -Джессіко, є сценарій?
Та це просто марнування часу.
Браво! Браво, друзі. Неперевершено, дякую.
Вибачте. Хто говорить?
Максандро. Щирі вибачення. Не побачив вас у світлі.
Рада знову вас бачити...
-Метью. -Так.
-Режисер. -Авжеж.
Чим зобов'язані?
Я прийшла зробити оголошення.
О! То кажіть.
Якщо скажу тільки вам, це не буде оголошенням, так?
Мабуть. Увага, народе!
Трупо, це Максандра Реттіґен. Дружина нашого власника і...
Власне, я Максандра Мендоза, законна власниця цього театру.
І я прийшла повідомити вам усім, що Сходження Ізабель закрито
з цієї миті.
На яких у біса підставах? У нас щовечора аншлаг!
Спокійно! Це лише зміна курсу за чотири тижні.
Еволюція. Одкровення!
І нікого не звільняють.
Господи.
Крім...
-Метью. -Так. Метью.
Місце Метью посяде геніальний хореограф,
якого я нещодавно знайшла у Маямі.
Його артистизм змусив мене відчути...
Немає слів. Це чистий...
екстаз.
І рівно за місяць
я хочу, щоб кожна жінка, яка відвідує цей театр,
відчула той самий екстаз, що і я.
Вийшла за межі. Щоб вирватися на волю.
Отже, без зайвих слів
представляю вам митця-візіонера,
який так глибоко мене надихнув
і який покаже нам шлях до землі обітованої.
Пані та панове,
Майкл Джеффрі Лейн.
Здоров.
Вираз обличчя Роджера, коли він це побачить!
Вартий кожного фунта, кожного шилінга.
Ні. Так. Ти могла б трохи мене підготувати,
перш ніж кинути мене вовкам!
Ти не був би собою, накрутив би себе.
То краще, ніж ні про що не думати. Типу...
А ти чого так радієш? Усі, хто там був, пішли.
Нам потрібні не актори, а танцюристи.
А ще, не звільнивши їх, ми зекономили на профспілкових зборах.
Тобі більше дістанеться.
Так, але... Гаразд. Слухай, без образ,
але є простіші способи помститися чоловікові...
Ну, не знаю, ніж влаштувати стриптиз.
Я не ображена жінка, а це не стриптиз.
Ми обрушимо цунамі на Лондон!
Так, ясно. Я не проти. Просто думаю, що ти не...
Хіба ти не бачиш? Люди німі, розрізнені, позбавлені почуттів.
Ми пробудимо їх хвилею пристрасті, якої вони ще ніколи не бачили.
Гаразд, просто... Є дещо, про що ти, здається, забула.
Я ніхріна не знаю про театральну режисуру.
-Для цього в тебе є я. -Що?
Це буде історична разова співпраця між сценою та...
-Стрінгами? -Не знаю.
-Саме так. От що... -А ти ще хто?
Не знаю. А ти хто?
Зейді, що ти тут робиш?
Це моя дочка Зейді.
Чорт. Привіт. Радий знайомству!
-У нас була зустріч, Максандро. -Так.
О боже, вибач.
Я зовсім забула про час. Пробач.
Бачу. Мене більше цікавить, чому ти забула про час.
Я обговорювала справи
з новим режисером Сходження Ізабель. Майкл Джеффрі Лейн.
Так. Мене не так звуть. Але... Просто...
Так авторитетніше.
-Так, я Майк Лейн. -Але сценічне ім'я потрібне.
-Ви спите разом? -Зейді!
Цікаво те, що
твоя мама платить мені, щоб його не було.
У нас немає роману.
Але він поживе з нами, доки все не влаштується. Гаразд?
Як зручно. Скажи, Майку, що ти придумав для третьої дії?
Вона в нас буде.
Я... планував зробити третю дію...
Усім відомо, що в Сходження Ізабель дуже застаріла
й до болю мізогінна розв'язка.
Саме так. Тому наша версія буде така захоплююча,
бо всі очікують цього, натомість побачать,
що жінка може мати все, що хоче і коли хоче.
Відколи ти так думаєш?
Відколи ми з Майком дослідили цю тему.
Так, твоя м... Так, ми досліджували ці теми.
У тебе якийсь черговий етап?
Доню, тобі не треба робити уроки?
А що за етапи?
Раз на кілька років у неї новий мегапроєкт.
Благодійність, документальний фільм, новий найкращий друг.
-Ясно. -Щоразу вона наче нова людина.
І що? Подай на мене в суд за самопізнання і доброчинні справи.
Але твої добрі вчинки нічим не закінчуються.
Завжди щось заважає.
Королева першого акту.
Наш психолог, до якого вона не з'явилася, каже, вона
приміряє нові я, щоб утекти від почуття провини...
Я вже вибачилася за те, що не прийшла на сеанс,
і я його перенесу.
Пардоньте мою французьку, але можна не матюкатися при людях?
Перепрошую.
Була рада, Майку.
-Я теж, Зейді. -Зейді, зажди, не йди.
Хочеш торт? Доню.
Що таке?
СХОДЖЕННЯ ІЗАБЕЛЬ ІДЕ НА ДНО
Я не знав, поки ти не написала.
Технічно вона має право.
Не уявляю. Може, Зейді мені розповість.
Змінити договір? Як?
Мати... Думаю, тобі слід самій цим зайнятися.
Я не можу почати сварку. Не через це і не зараз.
Йоу!
Чорт забирай! Ви не вірили, а він живий!
Клас.
Як справи? Знаю, слухайте, я...
Мені прикро, що ховався від вас. Вибачте. Я просто...
Довга історія, але я в Лондоні і хочу, щоб ви знали,
я все поверну десь за кілька тижнів. Так?
Та ну, друже! Скільки тобі казати,
що не треба нічого повертати! То була інвестиція.
Я знаю. Але я... Скільки б ви це не казали,
я не можу тринькати гроші друзів і забити. Ясно? Я не...
Ні. Гроші - то вода, Майку. Тече в обох напрямках.
Гарно сказано, та все одно.
Але зачекай. Ти про головне не розповів.
Що ти робиш у Лондоні?
Не знаю, якщо коротко,
я працював барменом на благодійному заході
і наприкінці вечора танцював стриптиз для багатої пані,
тепер живу в її домі в Лондоні, а ще організовую виступ
у відомому театрі, яким вона володіє. Такі справи.
Круто. Секс-робітникам нема чого соромитися, Майкі.
Особливо, якщо є де жити.
Дякую, Тарзане.
Слухайте, я просто кажу, що дістану гроші,
хоч я не зовсім розумію, на що підписався, тож сподіваюся, все вийде.
Майкі, це чудова новина. Я вчора дивився твій гороскоп,
знаєш, що у тридцять три починається новий цикл Юпітера?
Я... Я не знав, але, напевно, це багато що пояснює. Так.
І якщо ти зараз переживаєш екзистенційну кризу,
сприймай це як ініціацію.
Ти починаєш все заново і самореалізуєшся.
Якщо чесно, я просто намагаюся дати собі раду.
Дати раду? Брате, ти підробляєш.
Супер Майк повертається на велику сцену.
Та ні, я ж не буду танцювати. Я ставлю виставу.
Мабуть, я режисер. І все одно це лише на місяць,
буде тільки один виступ, щоб повернутися до колишнього чоловіка абощо.
Я не знаю. Тут якесь божевілля.
Яка різниця, чуваче? Вона багата.
Повір мені. Не відмовляйся. Добре?
Подивися на мене. Я фактично переоцінений вигулювач собак. Ясно?
Щоб тільки вона не прокинулася й раптом
не вигнала тебе з дому, і в такому разі в мене теж є поради.
Гаразд. Тут собак немає, тож це може бути доброю думкою.
Я відчуваю це своїм сонячним сплетінням, брате.
Це твоя дхарма.
-Тримай ніс за вітром. -Вікторе.
Що ти тут робиш?
На клієнтів чекаю, як шльондра. У нього приватний дзвінок.
Відколи це тебе зупиняє?
Хлопці, я за вами скучив.
-Ти вдягнений? -Так.
Це вона?
Ми не завадили?
Ні, я просто шукав ідеї.
Я і сама провела розвідку. І дивися, що я знайшла.
Подивися на це.
Хіба він не дивовижний?
У його рухах якась вроджена вишуканість та кмітливість.
І в той самий час є дикість
первісної тварини.
Просто неймовірно.
Гадаю, ось хто нам потрібен для виступу. Професійні танцюристи, не стриптизери.
Так, але як режисер я запевняю,
що точно знаю, чого ми шукаємо. Так.
Мені подобається, як ти це щойно зробив.
Що?
Як режисер.
Ти дійсно володієш тим закладом. Знаєш?
У тебе це виходить так природно.
Бачу, в тебе вже є бачення.
І я впевнена, ти погодишся, що це буде просто фантастично.
-Так, він класний. -Для виступу.
-Так-так. Правда. Тобто він... -Нам потрібен Антоніо.
Він класний. Як я й казав, але ж він у Італії.
-У Римі. -Рим, розумієш, я не можу...
Не думаю, що в мене є час їхати по нього в Рим.
О, ні. Це не обговорюється.
Для цього в тебе є геніальний продюсер.
Він прибуває в четвер. Якщо ти схвалиш. З творчої точки зору.
Так, якщо хочеш, звичайно. Я його схвалюю.
З творчої точки зору.
Я в захваті!
А ти в захваті?
Так. У захваті.
А не схоже.
Я дуже-дуже в захваті. Чесне слово.
Слухай, я думаю, що взагалі не зможу заснути.
Ні?
Добраніч.
Солодких снів.
Добре.
Чекай, а ти куди? Агов.
У ліжко.
Нам ще десятьох танцюристів бракує.
Для цього в нас є Рената. Добраніч.
За вашими вказівками я зібрала найкращих танцюристів
з різних танцювальних напрямків.
Вони всі дуже старанні
і спортивні, як ви й хотіли.
Відмінна робота, Ренато. Як завжди.
РЕТТІҐЕН
Вона не могла повною мірою пояснити свої почуття,
але Макс знала, що перетнула якийсь дивний Рубікон.
Їй кортіло краще зрозуміти, чому вона так почувається,
тому вона придбала серію книг з історії танцю.
Для Майка Реттіґен не мав ніякого символічного значення,
лише місце роботи.
І він нагадав собі, що аби вийти з води, в неї треба спочатку ввійти.
Для Максандри Реттіґен зазнав змін.
Той, що символізував минуле, тепер став джерелом відновлення.
-Привіт-привіт. -Привіт!
Ви готові перетворити театр назавжди?
-Так! -Так.
Добре. Заспокойтеся. Ми ще ніхріна не зробили.
Друзі, ви неймовірно талановиті. Щодо цього сумнівів немає.
Кожного з вас обрали тому, що ви несете в собі
дещо унікальне, чого ми раніше не бачили.
Розумієте?
Але я маю до вас запитання.
Підніміть руки, хто з вас
хоч раз ходив із голим задом перед тисячею жінок?
Отож.
Хочете знати, як група милих і приємних мамочок може загнати вас
у глухий, темний кут і змусити жалкувати, що ви народилися?
Повірте, таке буває. Бачив на власні очі. І це може статися отак.
Не віриться, що я зараз це скажу, але в нас лише місяць.
О так.
У нас є місяць, щоб перетворити вас на крутих стриптизерів,
яких колись бачила планета.
Для цього вам доведеться неабияк забруднити руки,
намочити носи й наполірувати горіхи.
І якщо ми все зробимо як слід,
у вас з'явиться нова проблема.
Навчитися захищати себе в умовах зомбі-апокаліпсису
пригніченого бажання.
Питання є?
У мене є питання.
Чи можна затрахати зомбі до смерті?
Чи треба стріляти в голову?
Вибачте, а що ви тут робите?
Фактично ви мене не звільнили,
тож я продовжую отримувати платню.
Перепрошую. Я мала висловитися чіткіше.
Вам досі платять, але ваші послуги нам більше не потрібні.
Не треба мені було сподіватися.
Просто мене дуже надихнуло бачення нашого нового режисера.
Що... А що я сказав?
Він нічого не казав.
Справа не в словах. А в тому, хто ви.
Знаєте, як давно я мріяла, що з'явиться така людина, як ви,
випалить двері вогнеметом і спалить цю халабуду дотла?
Ненавиджу роль леді Ізабель.
Останні пів року я мріяла задушити ту пихату ханжу.
Візьми себе в руки, жінко. Господи Ісусе.
Ти ж багата, відправ карету в містечко й привези чоловіків із гарними тілами.
Солдатів, матросів. Замість гаяти час на думки, за якого нудного чувака
вийти заміж, просто живи собі,
відірвися, переспи з кожним охочим!
Це дуже хороша робота, стабільна,
і зазвичай я такого не кажу.
Це було лірично. Ви точно належите до нашої публіки.
Вуді, дай їй запрошення.
Слухай, це ж досі Сходження Ізабель?
Так, але це лише спосіб затягти глядачів,
а показати щось інше.
А що як нам залишити початок Сходження Ізабель без змін?
Це може бути дуже великим сюрпризом.
А якщо чесно...
у шоу про жінок, які отримують те, чого хочуть...
чи не буде шовінізмом не дати жінці головну роль?
-Називаєш мене шовіністкою? -Ні.
-Бо це я тут феміністка. -Так.
Я той вогнемет. І все це було моєю ідеєю.
Ви її чули. Вона вогнемет.
Тебе взяли на роль Ізабель, бо ти і так була в команді.
О, бо... Я в захваті! Дуже дякую вам обом.
А ти будеш танцювати?
Ні. На мені тільки постановка. Так?
Прикро.
Тепер, коли в нас є жінка, яка гратиме головну роль...
може, хай режисер розповість нам про основні моменти першого акту.
Так. Перша дія, за мить.
Входить Джексон, простий, але спокусливий друг чоловіка. Слова?
Гарольд казав, ти не хочеш до Кале цього року. Це точно?
-Мені до смерті набрид Кале. -Тео.
Не хочу про це чути. Ти їдеш, і крапка.
Ідеально. Пускай.
Ой, облиш. Ні-ні.
Та ну, Майку. Стоп!
Гей. Гаразд, зупиняй. Що таке?
Вони не можуть раптом почати танцювати.
А мені взагалі кайфово.
-Хіба не в цьому суть? -Ні-ні.
Не можна порушувати сюжет.
Якщо хочеш сильну жіночу роль, у неї має бути мета.
Треба хоча б знати її бажання.
Гаразд. Як гадаєш, чого вона хоче?
Не знаю. Точно не такого життя.
То вона хоче втекти?
Цього вона зробити не може.
Чому? Вона вільна людина.
У неї сім'я. Будуть наслідки.
Так. То все через гроші?
Щонайменше. Вона втратить друзів, можливості.
Свою особистість. Увесь її світ буде зруйновано.
Не знаю. Думаю, їй варто все покинути.
-А ще треба член! -Може, і це теж.
Це шоу не про члени. Не тільки.
Вона має вирішити дилему. Не так, що чарівний єдиноріг
прийде і здійснить всі її найсміливіші фантазії.
Це які?
Не найгірша ідея.
Ні в якому разі.
Вислухай мене. Просто... А може...
Де я, трясця, знайду коня?
Може, кабаліто? Коника? Маленького.
На це немає бюджету.
Чекай. Що... Що як його не видно? Не видно коня.
Ні, не тим боком.
Ні.
Ти давно там стоїш?
-Достатньо. Можна? -Так.
То ти давно працюєш у Роджера з Макс?
Чудові 18 років.
Знаєш друзів, з якими ми зустрічаємося.
Які вони?
Вони не люблять змін, сер.
Ясно.
Як я виглядаю? Без сраних відмазок.
Знаєте що?
У краватці вас засміють.
Боже правий.
-Що? -Ти! У цьому костюмі.
Виглядаєш дуже дорого.
Навіть не уявляєш.
Одним із найбільш первинних почуттів людини є прагнення до приналежності,
відчуття зв'язку з іншими істотами, бути частиною племені.
До речі, знімки мозку показали, що суспільне відторгнення викликає в мозку
такі самі сигнали, як і при нападі. Майк цього не знав,
але знав, що танці зближають.
Навіть якщо хтось виявиться снобом.
І він знав, що Віктор має рацію. У краватці його висміють.
Він каже: Отак треба рушником махати!
Безпрограшний жарт.
-Макс, розкажи нам останні плітки. -Так, давай.
І не стримуй себе.
-Я ніколи не стримуюся. -Правда.
Але мені нема чого розповісти.
Ви вже все знаєте,
бо ви всі дволикі й спілкуєтеся з Роджером.
-Та ну. -Це неправда.
-Я ображений. -Неправда.
Я чув, він розійшовся з дівчиною. Тож...
І вона мала б повернутися до нього?
Ні, я не про це. Просто... Це вже щось, хіба ні?
-Потрібен час, Білле. -Авжеж.
Чи ти забув?
О, привітулі.
Дякую за вашу турботу, але ви маєте знати,
що я ще ніколи в житті не була така щаслива.
-Це дуже добре. -Маячня.
Фібі!
Він може робити що завгодно, як і я.
-Так. -Як сучасно.
А як це вплине на розлучення?
Розлучення. Хіба інших тем немає?
Окрім жартів Білла. Давайте розважатися.
-Майку, розкажи їм... -Я саме...
Чекайте, послухайте його. Про його бачення Сходження Ізабель.
-О, так. -Так.
Так. Як ми й казали, ми думаємо,
що слід вшанувати оригінальний матеріал.
Так, але щоб зробити це як слід...
Нічого не кажи. Це сюрприз.
-Авжеж. -Гаразд.
-Відродити класику - розумний хід. -Це точно.
Зараз це в тренді.
Так. Не знаю, чи можна це назвати відродженням класики,
Фібі, але, знаєш, ми вважаємо,
що треба зняти все зайве і ляснути по дупці.
-Ні-ні. Він любить метафори. -Ясно.
Майку, а в Маямі потужна театральна спільнота?
Так, за хороші гроші
яку завгодно пристрасть влаштують.
Підозрюю, ти працював на Арт Базелі.
Ні. Хто це? Я його не знаю.
-Та ну вас. Авжеж, я знаю Арт Базель. -О боже.
Це найвідоміша арт-виставка.
Проходить щороку в моєму місті.
Бачили б ви свої обличчя.
Якщо вистава така, як він, я піду.
Поговори з ним, поки можеш,
бо він от-от стане суперзнаменитим і недоступним.
Оце так реклама.
Домовилися.
Навіть не знаю, але так.
Вона сьогодні сяє, як ніколи.
Так, мабуть... Не знаю.
Мабуть, розлучення добре для душі.
Розлучення.
Так, я... Що?
А хіба є інше слово для припинення шлюбу?
Так. Коли це не так. Так.
Так, зараз у них є домовленість.
Ага.
Через шлюбну угоду все це триватиме років десять.
Саме так.
І вона знає, що зрештою нічого не отримає.
-Вона розлютиться. -Так.
Що їй треба, так це мати змогу залишитися з ним, але не бути з ним.
Це було б ідеально.
От якби ти просто встав і зняв із себе весь одяг.
Гаразд, повернімося. І я роздягнуся.
-Побачити б їхні пики. -Так.
-Вони такі фальшиві. -Фальшивіших не зустрічав.
Думаю, єдина справжня людина в моєму житті - це Зейді.
Іноді вона максимально справжня. Так. Каже те, що думає.
Ну а ти, Майку?
Ти справжній?
Про що ти? Чи я... Як думаєш, я справжній?
Я не знаю.
Іноді ти схожий на сон.
Ти виглядаєш, як сон.
Пахнеш, як сон.
І на смак, як сон.
Чекай. Хочу переконатися. Послухай.
-Ні, все гаразд. Я розумію. -Ні-ні. Зажди.
-Я зробила дурницю. -Ні. Я...
Ні-ні. Вибач. Я не...
-Знаєш що? Вибач, я п'яна. -Даремно я...
Що? Ти випила лише келих вина.
-Слухай, я сам винен. Це все... -То я божевільна?
-Ні, це не так. -Кажеш, я божевільна?
Не хотів переривати.
Ти цього не хотів, тож,
-якщо я не п'яна, то божевільна. -Іди до мене.
-Стоп. Макс, годі. -А я не божевільна. Але дуже п'яна.
-Зупинись. Послухай мене... -Ти зупинись. Я не хочу тебе слухати.
Зараз усі твої слова мені будуть неправильними.
Я вже вибачилася. Ясно? Я все розумію.
-Необов'язково тикати носом у це. -Гаразд.
Ніякого співчуття абощо. Я розумію.
Увімкни музику, Вікторе.
Привіт. Доброго ранку.
Доброго ранку.
Чого так рано встала?
Я пишу роман.
Роман?
У школі вас змушують писати романи?
Ти так вирішив через мій вік,
що я здатна писати роман тільки для школи?
Ні, просто не знаю нікого, хто б писав романи.
Про що він?
Це роман про людей, які пізнають одне одного.
Про те, як я з кожним подихом облагороджую своє безпомічне тіло.
І він десь на сорок сторінок.
-Багато. -Так.
Скільки буде всього?
Ще кілька.
-Як справи, Віку? -Усе добре.
Що? Чому він такий?
Коли він приязний, то це ненависть. А коли він такий...
то це знак поваги, бо він не приховує ненависті.
Так, це не допомогло. Чому він просто не звільниться?
Причина така ж, як у тебе. Систематична економічна нерівність.
До речі, ти бачив Максандру зранку?
Ні. А чому ти так її називаєш? Ти ж знаєш, вона цього не любить.
Вона взяла мене в сиротинці, казати мама якось нечесно.
Облиш. Це трохи занадто.
Слухай, вона дуже старається. І любить тебе до нестями.
Думаю, правильне питання - чому ти любиш її до нестями?
Любов - це дуже сильно сказано, Зейді.
І правда в тому, що ніхто не вірив у мене так, як твоя мама, тож я...
-Зейді. -Привіт, Роджере.
Привіт, люба.
-Мама вдома? -Максандра нагорі.
А це хто?
Це Майк. Новий режисер Сходження Ізабель.
-Авжеж. -Як справи?
Роджер Реттіґен.
Майкл Джеффрі Лейн.
Сподіваюся, Макс не призначила зустріч нам обом.
Він тут живе.
Тоді все гаразд.
Так.
Сподіваюся, в театрі вас добре прийняли.
Я отримую велике задоволення.
Він дарує чудове відчуття.
Кортить побачити, як ви покращили цю класику.
Мені кортить показати це вам.
-Досі сиро, тож не суди суворо. -Добре.
-Вудсе. -Звук. Поїхали.
Браво.
Браво. Оце клас.
Так. Це було дивовижно. Треба ще продумати,
як це використати. Але так, це було... Було чудово.
Добре, Гаррі, починаймо.
Покажи їй.
Не поспішай, хлопче.
Покажи їй.
Так.
Ось так.
Покажи їй як слід.
Добре! Клас.
Слухай, краще й бути не може. Ідеально.
Єдине, що... Єдине зауваження, що конкретно цей танець
більше схожий на секс, ніж на танець.
Пісня називається Дозвіл, тож коли отримуєш дозвіл,
треба його зберегти й...
Єдина можливість - зберегти зв'язок із нею.
Дивися. Маєш побачити різницю.
Тобі не треба з нею танцювати.
-Привіт. -Привіт.
-Можна тебе торкатися? -Авжеж.
-Так? Упевнена? -Так.
Вуді!
Я не розумію. Це прекрасна, легендарна сцена,
а ти крутишся навколо стільця.
Можна ж робити те саме
ось тут або таке
он там.
Жодна жінка не хоче задихнутися через тестикулос.
Слушна думка.
Треба ширше, розумієш?
Гаразд.
Менше тестикулар, більше руху.
Деякі вчені вважають, що танець був формою спілкування,
складовою щоденного життя, як їжа та сон.
Традиційно племінні танці-залицяння дозволяли хлопцям і дівчатам
мати соціально прийнятний контакт ще до того, як можна
буде поговорити одне з одним.
Коли після раннього економічного розвитку з'явився клас нероб,
люди почали бачити в танці задоволення,
на додачу до першої мети:
об'єднання людей із різних світів,
лікування ран, коли слів замало.
Так, усі готові?
Музика.
Гаразд. Стоп! Зупини музику! Стоп!
Агов! Перепрошую, а ви хто в біса,такі?
Адміністративний округ Вестмінстер. Вищий комітет історичної архітектури.
Я власниця цього театру. Є проблеми?
Гадаю, що так.
МІСЬКА РАДА КОНФІДЕНЦІЙНО
Щось іще?
Ми повідомимо.
Нам гаплик.
Власник має отримати письмовий дозвіл на перебудову приміщення.
Якщо дозволу немає,
власник має повернути
приміщенню попередній вигляд, а потім подати в мерію письмовий запит.
Це Роджер намагається мене контролювати.
Хоч ми й не разом і в процесі розлучення,
бо він трахнув асистентку.
Вибач, сонце, але це не секрет.
Що як ми все одно це зробимо? Що вони нам зроблять?
У разі недотримання стягується штраф 10 000 фунтів на день
та/або арешт майна від імені міста.
Навіть якщо ми заплатимо штраф, він знайде спосіб натиснути на цих людей
і змусити їх обходити правила. Це в його стилі.
-Так, Вікторе? -Думаю...
Ми повинні дістатися вершини, адже наша свобода - ілюзія.
Якщо почати, не маючи прав...
Кого там треба спокусити й переманити на наш бік?
Тобто вдатися до корупції.
Зейді, доню,
тобі треба знати, що закон безсилий, якщо маєш справу
зі структурою влади, де вирішують чоловіки.
-Не всі там чоловіки. -Тобто?
Една Іглбауер.
Вона голова, може зробити виняток.
Зі, а що ще ми знаємо про Едну?
У Ґуґлі про неї небагато.
Згідно з реєстром, вона самотня й живе сама.
Перспективно.
Її немає в соцмережах. Лише особисті дані на сторінці ради.
Перевір, чи є в неї домашня тварина або хобі.
Нібито ні. Вона наче привид.
ВІДХИЛЕНІ ЗАПИТИ
КВИТКИ
ЛЕБЕДИНЕ ОЗЕРО
Ось що я скажу,
тільки безсердечна закрила б Лебедине озеро.
Можливо, але всім чогось треба. Ми маємо продовжувати шукати.
Що як вона навіть не знає, чого хоче?
Це не заважає чоловікам давати неправильні відповіді.
Ну придумайте щось. Вікторе, не сиди склавши руки.
Я її вб'ю за відповідну суму.
Поки що це найкраща ідея.
Але це схоже на жіночу точку зору.
Чого ти хотіла до Маямі?
Утекти від свого життя.
Але потім
з'явився той, хто неочікувано дав мені
чарівні миті, що змусили мене згадати, ким я є.
Наче маленький скарб.
Треба з'ясувати, ким була Една,
перш ніж стати бюрократом, і натиснути на це.
Саме так!
ЗАПИТ НА СХВАЛЕННЯ СХВАЛЕНО
Не розумію, чому не хочеш Суавементе.
Не думаю... Я люблю її.
-Чудова пісня. Інший біт. -Згодна.
Але зараз це не на часі. Послухай мене. Це Ізабель...
-Єдиноріг... -Повір мені.
-Дозвіл... -Знаю.
Знаєш, що важливіше за Суавементе?
У нас досі немає фіналу.
Чудово. То зробимо його.
-Номер трупи. -Головна частина шоу.
А тоді всі танцюють разом. Буде круто.
-О, це тривіально. -Чому це тривіально?
Усі танцюють натовпом. Ми таке вже робили.
Має бути щось нове, особисте.
Вони всі круті й особисті, і вони там недарма. Я...
Чому ти зараз це робиш?
Чому робиш так, ніби шоу погане?
Знаю. Ти маєш в ньому танцювати.
Ти з глузду з'їхала. Про що ти говориш?
-Я не танцюватиму. -Чому ти від усього відмовляєшся?
-Ні. -Ти не помітив?
Я погоджувався з усім у шоу.
Потрібно щось кульмінаційне, інше, щось особисте.
Покажи щось, чого я не знаю.
Чудово, щось особисте.
Чому я? Це ж про жінок. Ти жінка. Я - ні.
Я не танцюватиму. Сама зроби його особистим.
Роби що хочеш.
Роби те, що робила з Антоніо.
Це класно. Особисто, чи не так?
Це твоє шоу. Покажи щось своє.
Розкрийся.
-Я це вже зробив. -Коли?
Та весь час роблю.
Якщо ти не побачила, я не знаю.
Не знаю, що тобі про це сказати,
я спробувала тебе поцілувати, ти відсахнувся.
Ти не вмієш відкриватися. Ось чому тобі потрібно Суавементе.
О! Досі чекаєш на клієнтів, допитливий вишкребку!
Твій хід. Він нестерпний.
Так, Вікторе.
Я нічого не казав.
Так. Ти завжди щось кажеш подумки. Скажи це вголос.
Знаєте, проблема Макс у тому, що вона схильна до ускладнень.
Так.
Особливо, коли точно знає, чого хоче.
А вона точно знає, чого хоче, коли йдеться про вас.
Чому ти працюєш на неї? Міг би спокійно працювати на Роджера.
Бо вона має яйця.
Слухай ти, засранцю.
-У мене все. -Так.
Краще визначся, бо ти мене зводиш із розуму.
Просто... Ти мене теж.
Що ти робиш?
-Припини. Гаразд, просто замовкни. -Ні, зупинися.
Ти замовкни.
Мені потрібен щасливий кінець.
Ти божевільна. Ти це знаєш?
Зважаючи на суперечки і безлад навколо слова кохання взагалі,
що можна зробити зі словом кохання в танці?
Якщо любиш танцювати з кимось,
чи це на певному рівні значить, що ти кохаєш?
Які ще почуття з'являються в танці?
Чи можна танцювати з тим, кому не довіряєш?
Чи варто довіряти тільки тому, що людина вміє танцювати?
Макс і Майк про це не думали, хоч варто було б.
Зупиніть музику!
-Една? -Една?
Дуже прикро, пані Мендозо.
Мені дуже прикро перед кожним із вас, мої чудові створіння.
-Через що? -Обмеження за висотою сходів на сцені.
Схоже, ваша нова сцена на 19 міліметрів вища.
Ваше клопотання відхилено. Маєте негайно закритися.
Але ви його вже схвалили.
Я отримала дзвінок від члена парламенту. Це закон. Нічого не вдієш.
Працюйте. Я про це подбаю. Зараз повернуся.
Гаразд.
Як ти, бляха, смієш? Ти мене більше не закриєш. Не цього разу.
Макс, я щиро хочу відновити довіру між нами.
А поки що хочу про тебе подбати.
Яким боком закриття шоу є турботою?
-Я не кажу про шоу. -То про що ти кажеш?
Про твій здоровий глузд.
Я про те, що бачив на кухні в присутності нашої доньки.
Роджере, я б зараз не стала сперечатися зі мною про здоровий глузд.
Ти віддала театр моєї сім'ї сраному стриптизерові.
Ти нічого не знаєш про Майка.
Я знаю, коли тебе використовують. Хіба ти не бачиш?
Ні.
Люба, я знаю, що всі ми старіємо, але я не знав, що ти в такому відчаї.
Пішов ти! Ми любимо одне одного.
Макс, ти хоч читала нашу шлюбну угоду?
Про приниження або заподіяння шкоди сімейному бренду?
Щойно вийде ця вистава, адвокати матері змусять повернути
кожен шилінг у суді, і я не зможу її зупинити.
А якщо ти й досі сама себе дуриш, подумай про Зейді.
Вона не мусить розплачуватися за твої фантазії.
Можеш припинити це?
Що?
Я знаю, про що ти думаєш.
Що вона собі думала?
Ви ж не думали зовсім. Ви закохувалися.
Та ну тебе.
Думаєш, я цього не знаю?
І не смій засуджувати. Тебе там не було.
Один довбаний танець
змінив мене повністю.
Здається, він зробив мене кращою версією мене,
але всі з мене сміються. Я посміховисько. Який сором.
Але не для нього.
Він у мене вірить.
А я мушу сказати йому, що наше шоу про сильних жінок накрилося,
бо я настільки слабка.
Найбільше лякає те,
що я дізнаюся, чи той танець важив для нього так само, як і для мене.
Чи я для нього лише черговий довбаний вівторок.
Ні, мадам, ви скоріше четвер.
Я завжди була така незріла?
Ні. Тільки коли йде дощ.
Один, два, три, чотири, п'ять, шість, сім, вісім.
Один.
Майку.
Джеку, простеж за ними.
Як це - все скінчено?
Вибач. Я зробила все можливе, але мені не вдалося.
-Чекай. Що... -Віктор повернеться
і забере тебе, може купити квитки на завтрашній рейс.
Ні-ні. Що сталося? Я тебе не впізнаю.
Що з тобою таке, Макс?
Нічого.
Що? Та бляха!
Ти дійсно королева першого акту. Чорт забирай.
Ти нічого про мене не знаєш. І нічого не розумієш.
Сьогодні п'ятниця. До понеділка вони нічого не зроблять.
Але ти йдеш геть.
У тебе немає шоу.
Ти навіть кінцівку не придумав.
Не можна сказати, що ідеї, які ми маємо, не геніальні.
Так не скажеш. І ти це знаєш.
Вибач, але доведеться відступити.
Гроші ти отримаєш.
Гей, стій, мені начхати на гроші. Мені насрати... я не можу відступити.
Ясно?
Ми молодці, і я не дозволю нам відмовитися від цього.
Ти така вправна.
Закладаюся, йому завжди було байдуже, що тобі добре вдається. Чи не так?
Не дай цьому закінчитися.
-Вуді! -Чого бажаєте, шефе?
Потрібен сантехнік і балерина.
Принцеса оголосила голодовку.
Навіть двері не відчиняє.
Що? Навіть не п'є?
Боюся, що ні.
Говорив голосом мудрого британського дворецького?
Повірте, я на неї весь арсенал Абатства Даунтон вивернув.
І якщо той хлопець не візьметься за голову,
про вас місяцями дбатимуть з-за зачинених дверей. Чи й роками.
Але ти не сказав їй, що підкинув Майкові ключі?
Будь ласка.
Якщо адвокати дізнаються, що її недбалий хлопець
не замкнув двері Реттіґен, знадобиться добре заперечення.
Якщо я щось і затямив, це те, що не можна нікому нічого казати.
Має бути власний досвід.
Повідомлення від Майка.
Це не кінець. У неділю о 7.00 починаємо. Урочистий фінал.
Дозвольте.
Божечки, це хайку.
Сімнадцять складів, п'ять-сім-п'ять.
Чистий збіг, та все одно
він не безнадійний.
Схоже, в неділю буде щось цікаве.
І не кажіть.
МИ ВІРИМО В ЄДИНОРОГА НЕМА ЗА ЩО
МАКСАНДРА МЕНДОЗА ВВЕДІТЬ ПАРОЛЬ
ВХІД
ЗАПРОШЕННЯ НА ОДКРОВЕННЯ СХОДЖЕННЯ ІЗАБЕЛЬ
ЛЕДІ З КНИЖКОВОГО КЛУБУ ЧАЙНА СПІЛЬНОТА
ЗБІР КОШТІВ КОМІТЕТ
НАДІСЛАТИ
-Так? -Так.
Ідіть за мною.
Вдягайся, Максандро.
Навіщо мені це?
Треба їхати.
Куди?
Ти знаєш, куди.
-Він цього не зробив. -Зробив.
Ні, не зробив.
О боже. Ні. Це буде катастрофа.
Неправда.
О, це буде катастрофа.
Ні-ні. Я не можу. Ні.
-Можете. -Я не можу піти.
-Ну ж бо. -Не піду, і не змусите.
Мамо.
Треба йти.
Ось так. Готово.
Вікторе.
СХОДЖЕННЯ ІЗАБЕЛЬ
Подейкують, що шоу стало розвагою для декого.
Але для двох авторів страх прем'єри
перебивався лише думкою про те, що її не записуватимуть.
Тільки присутні зможуть побачити
історію Макс і Майка, показану в танці.
Всі на світі кораблі дружать із морями,
немає дружби більшої, ніж у нас із вами. Раз, два, три.
Уперед.
Ми стриптизери!
-Клас, друже. Поїхали. -Так.
Бажаю всім удачі. Алексе, відмашка і звук. Починаймо.
Світло не таке.
Зараз листопад. Нижче.
Гарольд хвилюється через ланч. Сказав, що меню пекельне.
Пекельне меню? Як меню може бути пекельним?
Це властиво тільки людині. Меню неживе.
Хай там як, він хвилюється.
А ти за нього?
Я йому не заздрю.
-Я йому скажу. -Ізабель, ні. Це неможливо.
-Він має знати. -Не повинен.
Гарольде.
Привіт, люба. Волтере.
Вип'єте?
Ти досі збираєшся в Кале?
Ні, я вирішив провести літо тут.
Розумієш, Ізабель вагітна.
Мої вітання.
Так. Ми дуже раді. Сподіваємося, що буде син, звичайно.
Так спадщина Чоффінґемів не зникне.
Якщо ні, продовжимо спроби.
Одна з переваг молодої дружини.
Упевнений, Ізабель буде чудовою матір'ю.
Безсумнівно. І, звичайно, моя матір радо допоможе.
Єдиноріг!
Привіт, леді Ізабель.
Єдиноріг?
Так, це я, Єдиноріг. Ти кликала мене?
Так, але я не сподівалася, що ти з'явишся нізвідки.
Я з дитинства не чула свого уявного друга.
Я здорова?
Залежить від того, що ти маєш на увазі,
але спочатку про головне. Розкажи, що ти відчуваєш насправді.
Що ж...
Я не знаю.
Ці двоє хлопців не повинні бути моїми єдиними варіантами у світі.
Чому я взагалі повинна вибирати?
Багатий засранець чи бідний хлопець із золотим серцем?
Та ну, все, що я зараз хочу, -
сказати цим нудним членоголовим дати мені спокій.
Правильно, леді Ізабель.
Я прийшов сказати тобі, що ти можеш мати все, чого захочеш.
Треба лише попросити.
Що? Гаразд. Серйозно?
-Серйозно. -Добре.
Я, взагалі-то, скромна леді,
що як мені потрібен лише хлопець у майці й джинсах?
Отже, якщо можна вибирати,
може, хай буде поганець... чекай... який завжди відповідає на мої смс-ки.
О. Добре.
А тепер, якщо можна таке,
сексуального боса, який платить жінкам більше, ніж чоловікам!
О, мур-мур.
Можна хлопця з цуценям?
Тільки б слиною не подавитися,
бо вона в мене вже тече.
Якщо все це можна, то нащо зупинятися?
Одну хвилиночку.
Не може бути, що в цій залі щось таке відчувала тільки я. Правда?
Ні!
Я так і думала. Бачу це за виразами вашого обличчя.
Хочу, щоб усі ви знали,
що я відчуваю зараз, цієї миті.
Я змогла отримати трішки всього.
Тепер ваша черга.
Владою, даною мені, за підтримки Супер Майка,
наказую тобі, Єдинороже, дай нам усе
просто зараз!
Гей!
Самотні дівчата! Я вас не чую.
Самотні дівчата! Дайте шуму!
Хто ти за знаком Зодіаку?
Як вам подобається нова реальність?
Пошуміть, трясця вашій матері.
Привітайте оплесками дивовижних хлопців,
що пітніли тут для вас усіх. Давайте, голосніше.
Так!
Ось що я хотіла почути. Ось що мені приємно чути.
Трохи шуму на сцені не залишиться непоміченим, лялечки.
Дозвольте зауважити, що тіло в стані спокою -
це тіло в стані спокою. Так?
Знаєте, це непогано. Але тіло, що рухається...
Немає нічого сексуальнішого,
ніж тіло, що рухається. Я права?
Отже, в нашій наступній дії прошу вас підтримати,
пані та панове, принца-пустуна власною персоною.
Привітайте всі пана Джея Ді Рейні.
-Думаю, нам слід піти. -Куди ми підемо?
Майк казав вийти в кінці Костюмів і зайти на Поні.
О, так, тоді йдіть.
І не підглядати. Він стежитиме.
А тепер, друзі, з наступним танцем я дуже добре знайома.
Відстань зменшується.
Справжній чоловік не боїться діяти за власними бажаннями,
та найсексуальніший акт підкорення
полягає в отриманні дозволу.
Бажаю успіху, шефе.
Бувай здоровий.
АНТРАКТ
Знаю, знаю.
Усім нам хочеться всього потроху. Правда?
Але
іноді хочеться бути всім
для когось одного. Чи не так?
Іноді найбільшою фантазією з усіх
є усвідомлення, що ти єдина чи єдиний.
Ви хотіли, щоб було жорстко, тож маєте. Самі розумієте.
О боже.
Ми себе показали.
Це Поні.
Майк сказав, після Поні.
Ні, він просто сказав Поні.
Він точно казав після Поні, і вони досі на своїх поні. Сядьте.
Так!
Вони аплодують. Мабуть, уже все.
Дуже добре.
Дивовижно.
Зачекай секунду.
Дуже дякую, пане Майк.
Дуже добре, друже.
-Маєш розкішний вигляд. -Вітаю.
Вітаю. Тобі це вдалося.
-Про що ти? Нам вдалося. -Ні, тобі. Круто.
-Озирнись. Усе завдяки тобі. -Ти на висоті.
Хочу, щоб ти знала, що я тебе кохаю.
Зажди.
Як не збираєшся його кидати, не заплутуй усе.
Усе. Я ніколи до нього не повернуся.
Я вільна й бідна.
Про що ти? Ти... Як це ти бідна?
-Так. -Зовсім бідна?
-Мені так прикро. -Нічого. Мені байдуже.
Ні, вибач. Мені прикро.
Я тебе ненавиджу.
Ходімо.
Ніхто не береться стверджувати, що достеменно знає суть танцю,
але цілком ясно одне: танцю не потрібно визначення бажань.
Йому начхати на вік чи статус, логіку чи причину.
Це компас, що спрямований на свободу, як і людське серце.
Я пізнала цю мудрість, коли познайомилася із самотнім стриптизером Майком.
СУПЕР МАЙК: ОСТАННІЙ ТАНЕЦЬ
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук