Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
Znate one snove koje oduvijek sanjamo?
Moj će se sutra ostvariti.
Odjenut ću kutu
i po prvi se put osjećati kao prava liječnica.
Bok, ja sam Lulli, ali možete me zvati
najsretnijom studenticom medicine na svijetu.
Sanjala sam da ću biti liječnica. Nitko mi nije vjerovao.
Govorili su da sam luda.
Možda sam i liječnica, ali i malo luda kao svi ostali.
Ne znam što da naručim, nešto konkretno ili hamburger.
Moramo o nečemu razgovarati.
Reci, dragi.
Mislim da ću odustati od studija.
Joj, ne! Opet to!
Stvarno? Ne, zaboravi na to. Dođi.
Te smo noći trebali tulumariti,
ali bio je to početak jednog jako čudnog iskustva.
Neobjašnjivo je.
Zato vas molim da me pažljivo slušate,
što je jako ironično,
a uskoro ćete saznati zašto.
Slanina? Nema šanse.
Sir? Možda.
Možemo sad razgovarati?
Ne znam, Diego.
Prestani.
Ne razumiješ. Odustajem od studija.
Govoriš to otkako si se vratio iz Kanade.
-Želiš živjeti ondje s mamom? -Ne. Već sam ti rekao.
I mama kaže da je bolje da diplomiram ovdje,
zbog tatine ordinacije i pacijenata.
Da, slažem se.
Misliš da imaju svježeg sira?
Idem na WC.
-Što je? -Boli me noga otkako sam se vratio.
-Sjećam se. -Sad me boli u bedru.
Znam! A da naručim krokete?
-Dobar tek. -Hvala.
Odustala si od burgera?
A ti? Otvorio si dušu Paoli?
Lulli.
Paola je naša profesorica na stažu.
Ali ona me bar sluša.
Lijepo, Diego.
Baš super.
Znaš zašto?
Jer mi je dosadilo tvoje dramljenje.
Oprosti, ali dosta mi je drame.
Ako želiš odustati, odustani!
Stvarno?
Ako te to toliko muči, možda ti nije suđeno da budeš liječnik!
Oprosti, nisam to trebala reći.
Ali rekla si, zar ne?
Slušaj.
Stvarno ti se divim. Malo tko je odlučan poput tebe.
Proživljavam svoju najgoru krizu, a ti misliš da samo dramim.
Želim se ispuhati, a ti razmišljaš o kroketima i burgerima.
-Rugaš mi se. -Smiri se.
Možda bismo trebali…
-Spusti taj mobitel! -Ljudi, što je?
Čuje vas se do drugog stola.
-Sve u redu? -Da.
Što je bilo, Diego?
-U ovome ima kozica? -Da, zašto?
-O, ne! Ima alergijsku reakciju! -Ljudi, zovite hitnu!
Isuse!
-Pomozite! -Maknite se!
Kvragu, Diego,
zašto mi nisi rekao za tu alergiju?
Rekao sam ti tisuću puta.
-Nisi alergičan na kikiriki? -Ne, nisam.
Oprosti.
Sve će biti u redu.
Imam super ideju kako da proslavimo svoju prvu godišnjicu.
Lulli.
Poslušaj me bar jednom.
Da?
Gotovo je.
Što?
S nama, Lulli.
S nama je gotovo.
Lulli!
Što?
Kćeri…
-Što je, mama? -Znaš koliko je sati?
Bože!
Kvragu!
Nevjerojatno!
Tko prekida vezu u vozilu hitne pomoći?
-Mama, ne mogu sad razgovarati. -Prvi put čujem za to.
Moramo razgovarati.
-Grozno izgledaš. -Kako to misliš?
Uopće nisi spavala, a danas je tako važan dan.
Jako sam ponosna na tebe. I tvoj bi tata bio ponosan.
-Kad si mu rekla da želiš biti liječnica… -Pomozi mi.
-Pazi na ručak. -Pazi na kutu.
Kako si mogla zaboraviti da je Diego alergičan na kozice?
Previše govori i ne mogu sve popamtiti.
Lulli.
-Kako to možeš reći? -Bok, mama!
Sranje.
Dobro jutro, Lulli!
Kasnim, Julio.
Opet mi se pokvario auto. Nisam spavao i nisam dobio vučnu službu.
-Koja grozna noć. -Pričaj mi.
Poslije možemo nešto raditi!
-'Jutro, teta Miriam. -'Jutro, Julio.
Hej!
Hej, čekaj!
O, ne. Morat ću ustati.
Molim vas, ljudi, ustanite da ja ne moram.
Neka netko ustane, molim vas!
Sjednite ovdje, gospođo.
Reci mama, mama, mama Reci tata, tata, tata
Zna li itko što će biti kad odraste?
Ja znam.
-Reci, Lulli. -Bit ću liječnica.
Kirurginja.
A zašto želiš tako teško karijeru?
Želim pomagati ljudima i želim da moji roditelji budu ponosni.
Ti nemaš tatu,
a tvoja mama peče kolače za sirotinju!
Začepi!
Tata, znam da me slušaš.
Uvijek si me učio da je točnost jako važna.
Slušala sam te i još uvijek te slušam.
Kao da si ovdje.
Onima kojima je lako vrijeme nije važno,
ali onima koji se trude jest.
Jako mi nedostaješ.
Dobro jutro! Prvi nas dan čeka.
-Kako si? -Ohladi. Tek sam se probudila.
Daj, razvedri se!
Diega nema. Odustao je od studija.
Samo trenutak.
-Razumijem. -Da.
Događa se svakodnevno.
-Ili nije. -Znam kako ti je.
Idemo.
Čekaj.
Bok!
-Bok. -Bok.
Čekaj! Prebrza si!
Možete ostaviti stvari u ormarićima.
-Jesi li bolje? -Da, hvala.
-Bilo je baš strašno. -Da.
Požuri, Ricardo.
Dobro si?
Jesam.
Ipak si došao?
Odustao sam od odustajanja.
Zbog Paole?
Ne, zbog sebe.
Ljudi, možemo početi?
Vidite, ova se strana pomiče.
Svi želite ovo, zar ne?
Svi želite biti kirurzi.
Dat ću vam savjet.
Vrijedi za kirurgiju, brigu o pacijentima i dijagnostiku.
Dobar liječnik sluša svoje pacijente.
Jeste li me čuli?
Kao što dobar učenik
sluša svoju najdražu profesoricu.
Idemo?
Svi ste na broju? I ovdje zna biti teško.
Ali morate još puno učiti
prije nego što nešto učinite bez nadzora liječnika.
Jasno?
-Da, doktorice. -Savršeno jasno.
Vodim pacijenta iz kreveta 3 na rendgen.
Ovo je Odjel 1.
Ovdje borave nedavno primljeni pacijenti.
-Dobro jutro. -'Jutro.
G. José, kako ste mi danas?
-Dobro sam. -Jeste li mogli jesti?
Da, dvaput. Ništa nije boljelo.
Odlično.
Imao sam glavobolju, ali…
Vidim da je vrućica popustila.
Boli me. Jako me boli.
Ajme.
Oprostite. Samo trenutak, ljudi.
Lulli.
-Bole ga bubrezi. -Što sam maloprije rekla?
Jesi li išta čula?
Njemu će pomoći liječnik.
Ali ja sam ovdje.
A ti si liječnica?
Tako je, Lulli.
-Ali Paola… -Da vidimo.
Da si liječnica, što bi učinila?
Dala bih mu ampulu metamizola.
Jesi li uopće provjerila ima li alergije?
Ne.
Ovo je ozbiljna stvar, Lulli.
Znam. Neće se ponoviti.
Morate shvatiti da prije svakog postupka morate provjeriti pacijentov karton
i saslušati pacijenta.
Oscar Ferreira de Souza, 60-godišnjak, poteškoće u govoru,
gubitak ravnoteže i motoričke koordinacije.
Previše alkohola?
Točno, Elena. Alkoholičar je.
Čestitam, Elena.
Ne mogu vjerovati.
I nemoj, Vanessa.
Što trebamo znati?
Kaže da ne pije više od godinu dana.
Dakle, koja je dijagnoza?
Koji postupak preporučujete?
Je li encefalitis?
Mogao bi biti, ali nije.
Reci što je, Paola!
Moždani udar!
-Pogodio je… -Mali mozak.
Bravo. Oboje imate pravo.
Napravite MR da potvrdite dijagnozu, u redu?
Da je bar moj sin ovdje.
-Želite da ga nazovem? -I ja ga mogu nazvati.
Ne morate se truditi. Neće se javiti.
Opustite se, g. Oscare.
Opustite se, ovdje sam.
Mi smo ovdje, u redu?
Ajme.
Vaše oči
podsjećaju me na tatine oči.
Iste su boje i oblika.
Lulli.
Ne mičite se, g. Oscare.
Ako bilo što osjetite, pritisnite gumb i stat ćemo.
Nastavit ćeš me ignorirati?
-Usredotočena sam na posao. -Djetinjasta si.
A ti? Zapalio si se za profesoricu.
Ozbiljno? Ljubomorna si na Paolu?
Smiješna si.
Diego, oprosti,
ali baš i ne znam slušati, sjećaš se?
Lulli, ne razumijem. Što se događa?
Ja bih se trebao ljutiti, i to ne zbog ljubomore,
nego zato što si me mogla ubiti.
Ali nisi umro.
Diego, želim pratiti pretrage. To je posao liječnika.
Ili ti možda nije suđeno da budeš liječnik?
Ozbiljno?
Što se događa?
-Ekran ne radi. -Da.
Pozvat ću nekoga iz informatičke službe.
Ništa ne dirajte, u redu?
-Dobro. -Odmah se vraćam.
-Ne bismo li ga trebali izvući? -Smiri se, stiže informatičar.
A što ako mu nije dobro? Ako se nešto dogodilo?
-Pritisnut će gumb. -Kako znaš da gumb radi?
-Diego, svjetla trepere! -Imaju generator.
Ako su ekrani pokvareni. Kako znaš da nije pokvaren i gumb?
Smiri se. Doktor će uskoro doći.
Vidi!
Miče se. Pomaknuo je stopala. Idem.
Lulli, nemoj!
Lulli!
-Jeste li dobro, g. Oscare?! -Ne diraj to!
Lulli.
Hej!
Budi se.
Bit će dobro.
Osim ako je Paola ubije.
-Što? -Što?
Nešto si rekla?
Ne, ali upravo si se probudila. Vjerojatno si samo sanjala.
Da.
Hej, Vanessa, je li g. Oscar dobro?
-Je li nastradao za vrijeme MR-a? -Nije, ali stvarno je imao moždani udar.
-Ja?! -Ne, on, budalo!
-Ti si dobro. -Super.
Koliko možeš biti. Na promatranju si.
A Diego? Gdje je on?
Ovdje je.
Lulli.
-Da? -Ne volim tračati.
-Voliš. -Ne vol… Dobro, volim.
Paola se brine o Diegu.
Znala sam.
-Neću sad razgovarati s njim. -Zašto?
Kako to misliš?
Reći će da sam ja kriva, Vanessa.
Jesi li?
Naravno!
Očito! Poznaješ me.
Znaš da nikad ne slušam Diega.
Joj, Lulli.
Što?
Čekaj.
Reci mi nešto.
Misliš da će me Paola izbaciti?
Ajme, kako sam bila nepromišljena!
Ovo je odlična prilika da me se riješi i da završi s Diegom.
Lulli, smiri se, govoriš besmislice.
Uzrujana si. Odmori se malo.
Slušaj, to se neće dogoditi, u redu?
-Dobro. -Paola je prekrupan zalogaj za njega.
Što?!
Što si rekla?
Ništa.
Trebala bi razgovarati s Paolom i objasniti joj što se događa.
Razgovaraj i s Diegom.
Vaša je veza u rasulu.
Dosta je, više. Prerežite već jednom!
Što da prerežemo?
Prerežete?
Vanessa, misliš da je Diego s Paolom?
Naravno da nije!
Naravno da jest.
-Sigurno? -Sigurno.
Naravno.
Baš mi je grozno lagati joj. Jadnica.
Želiš me poljubiti?
-Vanessa… -Što je?
-Osjećam se čudno. -To vidim. Želiš da…
Pozvat ću Paolu.
Još nisi liječnik, Diego.
Doktorice, Lulli se probudila.
Odlično. Moramo razjasniti neke stvari.
Diego, ti se još oporavljaš.
Odmori se, može?
Joj, ne smijem zaboraviti, ampula od 10 ml…
Idemo.
Virgínia, trebam još zaštitne opreme.
Sad je bila ovdje, kunem se.
Dr. Cláudio, trebaju vas…
Hvala. Vidimo se sljedeći tjedan.
Doviđenja.
-Lulli, jesi li dobro? -Da.
-Uđite. -Dobro jutro, doktore.
Dobar dan, g. Oscare.
Zdravo, mlada damo. Kako ste?
Bila sam zabrinuta za vas.
Dugo mi to nitko nije rekao.
Bez brige.
Ovdje će svi dati sve od sebe da vam pomognu.
Znam, doktorice. Hvala vam.
Ali za neke stvari nema lijeka.
Dobar dan.
Moram ići.
-Doviđenja. -Doviđenja.
-Lulli! Ajme! -Čovječe!
-Jesi li dobro? -Da, odlično.
Izgledaš čudno.
Moram naći Ricarda.
U laboratoriju 403 je.
Tko?
Ricardo! Što…
Bok, Elena.
Ali svi te traže.
Danas ću dodati korijander. Pa što ako ga ne voli?
Neće ni primijetiti.
Nešto ste rekli?
Ne.
Sranje! Da mogu, poslao bih šefa kvragu.
Gad jedan!
Što je njoj? Je li luda?
Oprostite!
Slatka je, ali zašto ne obrije te brčiće?
Joj.
Nitko neće ustati.
Noge me danas ubijaju. Bože moj.
Hoće li netko ustati da ova gospođa sjedne, zaboga?!
Uplašila me.
Hajde!
Opali!
Hvataj!
Bravo! Tako se igra!
Opali!
Idemo! To!
Sad ja.
Bravo!
To je to!
-Ovamo! -Kreni!
-Dođi. -Idemo!
Hajde!
To! Još jedan!
Idemo!
Bravo, stari!
Idemo, Max!
-Jao! -Isuse!
-Stvarno si jak, Max. -Usredotočite se!
Julio, igraš!
-Hajde. -Idi.
Idemo, Julio! Odlično!
Usredotoči se! Idemo!
Sjajno!
Bravo!
Bravo, stari!
Vrati je!
To!
Uhvati je!
Bravo!
Hvataj je!
-Čestitam! -Sjajno!
I gotovi smo! Dobar trening!
Bio si odličan.
-Hvala. -Ovdje postaje vruće.
Julio!
-Što je? -Bravo.
-Bok, Julio! -Bolje si igrao zbog one cure.
-Bok, Julio. -Ulaziš u prvu postavu.
Ja? A Max?
Što ti je? Rasturaš!
Ali finale se bliži, treneru.
Tako je. Nešto te muči?
Da, list.
Još me malo boli.
-Možda sam ga istegnuo. -Hladi ga ledom i vidjet ćemo.
Max, ti igraš. Benício, ti si na klupi.
Julio, otiđi na pregled.
Može, hvala!
Kako lijepo iznenađenje!
Što je? Ne bi li trebala biti u bolnici?
Da.
Trebala bih.
Ozlijeđen si?
Boli me list. Nije ništa ozbiljno.
Bio si odličan.
Mogu pogledati?
Naravno, doktorice.
Pogledaj.
-Ovdje? -Da, točno ovdje.
Je li primijetila?
-Mislila sam da želiš u prvu postavu. -Naravno, Lulli.
Ali ne mogu zbog lista.
Prva postava u finalu?
U prepunoj dvorani, dok me svi gledaju i osuđuju?
A, ne. Nema šanse.
Što ti je?! Mislio sam da si liječnica!
Još nisam.
I ti nisi ozlijeđen.
Je li, mudrijašice?
Ti znaš kako se osjećam?
Da.
Znam točno kako se osjećaš.
Kako znaš?
U tome je stvar. Nemam pojma.
Lulli, čitanje misli ne postoji.
-Znači, stvarno si ozlijeđen? -Naravno!
Zar zamišljam te glasove?
Sto posto.
Vjerojatno zbog struje. Uskoro će proći.
Da.
O, ne. Vidi.
Dobili ste Lulli. Ne mogu se javiti.
Razgovaraj s njim.
-Ne znam. -Umrla sam od straha!
Opusti se, mama. Dobro sam.
-Zdravo, teta! Mogu li? -Samo daj.
Zašto se ne javljaš na mobitel?
-Isključila sam ga. -Gledala sam njegov trening, zar ne?
Istina, gledala je.
Nisi mogla nazvati? Već sam zamišljala svakakve tragedije.
Mama, ne moraš toliko dramiti.
Joj, Lulli…
Udaljava se od mene.
Ne, ne udaljavam se od tebe.
Nisam te htjela uplašiti.
Ali mogla bi me pustiti da dišem.
Slušajte je. Sad je liječnica.
Ali i dalje je moja curica.
Iako je mrzovoljna i nekomunikativna.
Za sve sam ja kriva.
Mama, znaš da si ti najbolja mama na svijetu?
A ti si savršena kći.
Uvijek si sama. Život te je učinio ogorčenom.
Hej, mama.
Slušaj. Sve što imam dugujem tebi.
I nisi ti kriva za moje pogreške.
Ali bijeg iz bolnice bio je velika greška.
Čekaj. Tko ti je rekao da sam pobjegla?
Imala si strašnu nesreću.
Mogla si umrijeti!
Onda si se probudila dezorijentirana i pobjegla iz bolnice.
Kako si to mogla učiniti?
Mama, tko ti je to rekao?
Obećala sam da neću reći.
Ubit ću Vanessu!
Ozbiljno, hrana vam je sve bolja.
Dođi, Julio.
Zašto više niste zajedno?
Bili ste tako slatki!
Bili smo djeca. Lulli previše šefuje za moj ukus.
-Ne bi uspjelo. -Da.
-Julio! -Vidite?
Moram ići.
Teta Miriam želi da opet budemo zajedno.
Taman posla!
Što je tako smiješno, ha?
Kako to misliš? Znaš da to ne bi išlo.
Zašto, Julio?
Reci mi.
Jer sam luda? Jer šefujem?
-Jer sam hladna i nedostupna, je li? -Ne! Što ti je?
Nije ništa takvo.
Čuj, najbolja si mi prijateljica.
Zato što sam gej.
Ti si gej?
Što?
Naravno da nisam!
Čovječe, kako to prije nisam primijetila?
-Grozna sam prijateljica! -Prestani! Nisam gej!
Luda si! Trebaš pomoć!
Dobro.
Kuneš se da si hetero?
Jedan, dva, tri, četiri, pet…
Kunem se!
Ne. Čekaj. Brojao si do pet da ti ne mogu pročitati misli?
Ajme…
Stvarno čitaš misli.
Da.
A ti si gej, Julio.
Molim te, nemoj nikomu reći.
Naravno da neću. Računaj na mene. Nikomu neću reći.
Ali samo ako se zakuneš da nikomu nećeš otkriti moju tajnu.
-Naravno! -Lulli, netko te treba!
Nikomu neću reći da možeš čitati misli.
-Gdje si bila? -Zatvori vrata!
Barili ste se?
Daj, Vanessa.
Što te spopalo?
-Lulli može čitati misli. -Što? Ne, čekaj…
-A Julio je gej! -Što?!
-Tiho! -Što vam je?
Idemo van.
-Super ideja. Tvoja mama će čuti. -Idemo!
-Kako sam ružna na onoj fotki. -Vanessa, idemo!
Ovo se događa samo u filmovima.
U redu je. Ni ja nisam odmah vjerovala.
Dobro, što sad mislim?
Da vidim.
Čekaj, „A, E, I, O, U”? Daj!
-Točno to. -Imaš stvarno kompleksne misli.
Pravi se javlja. Ti si brojao do pet.
Nisi samo to čula.
Čula i rekla svima.
Hej!
Opa, Vanessa je sad svi!
Molim te, Julio.
Otkrila sam tvoju tajnu jer si ti otkrio moju.
Dosta o meni. Promijenimo temu.
Dobro, ne želi o privatnom životu.
Ne.
Nego, Julio, ti si gej!
Oprostite, ali moram. Mislila sam da dobro detektiram gejeve.
Očajno.
Julio, u čemu je problem? Zašto se ne deklariraš?
U čemu je problem? Tisuću je problema.
Pogotovo zato što je danas sve čudno.
A u mom je slučaju još gore jer volim odbojku.
Sport je pun mačizma i homofobije.
Puno je zadrtih ljudi.
Nije lako.
Da, razumijem.
Slažem se da trebaš čuvati tajnu.
A lažna ozljeda noge? Dokad ćeš lagati o tome?
-Hoćeš li reći svojoj mami? -Mislim da neću.
Bar ne zasad.
Moja mama već ima dovoljno briga. Ne želim je dodatno zamarati.
Trenutačno me zanima kako se ovoga riješiti.
Samo to.
Riješiti se čega?
Kako čega? Pa čitanja misli, Vanessa.
Ne!
Lulli, to je božji dar, to je blagoslov!
Sama želja da ga se riješiš mogla bi biti grijeh. Razmisli.
Mogla bi mi pomoći saznati sviđam li se Ricardu.
Mogla bi saznati što Paola osjeća.
Sad se moram složiti s tobom.
-Imaš pravo. -Znam!
Ja ne moram čitati misli da bih znao da ste lude.
Samo malo.
Čita li i Diego misli?
Samo je jedan način da saznaš.
Ne znam treba li ljudima čitati misli…
Vidi!
To je dr. César?
Diegov tata nikad ne dolazi ovamo.
Nemoguće. Čekaj malo.
Možda je Diego stvarno nastradao.
Da. Ali izgleda odlično.
Naravno, kad razgovara s Paolom.
Vidio me!
I dolazi ovamo.
Što da radim? Pomozi mi.
Ne znam. Ti si superjunakinja, draga.
-Vidimo se. -Lulli!
Vanessa!
Lulli!
-Jučer si nestala. -Ugasila sam mobitel.
Sigurno da bi učila. Ni struja te ne može zaustaviti.
Da.
A ti?
Jesi li dobro? Osjećaš li posljedice?
Odlično sam.
Što je? Zašto me tako gledaš?
Pogodi.
Pokušavam.
Dobro jutro!
Jesi li sad shvatila zašto?
Ne.
Zato što te volim.
Kako to?
Nisi li ljut na mene?
Zašto bih bio?
Bože.
Dobro.
Zapravo, nije bilo baš tako.
Lulli?
-Možemo li razgovarati? -Da, naravno.
Čekat ću te gore.
Dobro. Moram ići.
I još nešto.
Znam gdje ćemo proslaviti godišnjicu.
-Može? To je iznenađenje. -Može.
Samo čekaj.
Kako si? Osjećaš li posljedice?
Ne, ništa. Odlično sam.
Super.
Lulli, bit ću iskrena.
Diego ima rijetku vrstu amnezije.
Što?
Vaši su nalazi u redu,
ali zaboravio je jučerašnji dan ili bar period prije udara.
-Samo jučer? -Mislim da da.
Zabrinula sam se i nazvala njegova oca Césara,
ali on misli da je to samo prolazna blaga trauma.
Zna li Diego za amneziju?
Zna da se slabo sjeća jučerašnjih događaja.
Diego je…
Zabrinuta sam za njega.
Lulli, to je božji dar!
Mogla bi saznati što Paola osjeća.
To je baš lijepo.
Jako je lijepo kad je profesorici stalo do studenata.
Lulli, Diego ima sve moguće privilegije.
Ali tako je izgubljen, tako zbunjen…
-Odrastao je bez ljubavi. -Znam.
On je briljantan mladić.
Ne zaslužuje takvog oca.
Znam ga od njegova djetinjstva i osjećam se odgovornom za njega.
Poput sina mi je.
Pripazit ću na njega i želim tvoju pomoć.
Da, naravno.
Idemo.
I?
-Što je? -Što?
Diego. Je li poludio?
-Je li Paola s njim? -Dođi.
Paola ga doživljava kao svog sina.
Ozbiljno.
Diego ima rijetku posttraumatsku amneziju.
Nemoj me zezati.
Ne zna da smo prekinuli.
Hoćeš li mu reći?
Ne znam. Ne znam kako će reagirati.
Pročitaj mu misli.
U tome je stvar. Ne mogu mu čitati misli.
-Ne mogu. -Nemoj mi reći da tvoje moći već slabe.
Čekaj.
Saznaj sviđam li se Ricardu.
Vanessa, ne!
Dobro. Čak ni ako…
Ne, neću!
Razumijem. Kako smo etični.
Bar još imaš svoju moć.
Vanessa, prestani to nazivati moći.
-Ali ti čitaš misli. -Ne mogu…
-Hej, draga. -Hej.
-Sve u redu? -Da.
-Bok, Vanessa. -Bok, Diego. Kako si?
Dobro. Ne moraš tako govoriti. Samo me udarila struja.
Imam osjećaj da sam zaboravio neke stvari,
ali dobro sam.
Nisam lud, u redu?
Osim za Lulli.
Slatko.
Stvarno je divan, draga.
Nemoj mu reći. Uživaj.
I pomozi mi maknuti onu lažnu Beyoncé od Ricarda.
Ozbiljna sam.
Hvala!
Vanessa, možeš maknuti ruku s mog…
Samo sam ti čistila kutu. Baš si nepristojna.
Svi ste ovdje?
Pričekajte me u ambulanti.
-Vaše prezime? -Haragushiku.
Slabo spavam. Stalno sam umorna.
Išli ste na presađivanje obrva?
Naravno da ne!
Loše se osjećam.
-Dobro jutro, Mara. -Dobro jutro.
Mara Haragushiku. Ima 36 godina.
Kraj tih simptoma i povijesti bolesti…
Ima mononukleozu.
Dakle, svi se slažete?
To su svi simptomi?
-Jeste li bili u kontaktu s mačkama? -Ne, alergičan sam.
Oprostite, pitala je nju.
-Oprostite. -Bili ste u kontaktu s mačkama?
Ne, naravno da nisam.
Što ti je? Uništit ćeš mi vezu.
Sigurni ste?
Kako zna? Izgledaju tako prirodno!
Mara, vaše je zdravlje ugroženo.
Dobro. Bila sam u kontaktu s mačkama.
Bila sam na večeri s prijateljima s faksa
u kući svog bivšeg, ali Geraldo ne zna.
Jako je ljubomoran.
Toksoplazmoza.
Lulli ima pravo.
To! Jedan - nula!
Vanessa, svi smo na istoj strani.
Naravno, doktorice. Oprostite. Pretjerala sam.
Očito.
Ne mogu vjerovati, draga!
Zašto prije nisi dobila ovu moć?
Kako si otkrila da pacijentica laže?
Šesto čulo.
Sljedeći je Jean Azevedo, 54 godine.
Lulli, koja je tvoja dijagnoza?
Umor i ispadanje kose.
Hipotireoza.
Savršeno.
To!
Svi se slažu?
A kako je Lulli postavila toliko točnih dijagnoza?
Zato što je genijalka i moja prijateljica.
Oprostite, ljudi.
Kako genijalka može biti tvoja prijateljica?
Joj, Elena…
Što ti misliš, Lulli?
Slušala sam pacijente.
Točno!
Možete ići.
Vidimo se sutra.
Lulli.
Jesi li dobro?
Jesam.
-Samo sam umorna. -Mogu misliti.
Danas si bila kao sezona Dr. Housea.
-Ne trebaš prijevoz? -Ne. Idem se naći s Juliom.
Razgovarat ćemo. O prijateljskim temama.
-Dobro. Vidimo se poslije? -Može.
-Reci. -Dosta mi je čitanja misli.
Dođi.
Što?
-Dosta mi je čitanja misli. -Zašto?
Ljudi imaju pravo odlučiti što će otkriti drugima.
Glava će mi eksplodirati!
-Ne mogu više. -Opusti se, diši.
Ovdje sam. Smiri se.
Mi vjerujemo u znanost, zar ne? Buduće smo liječnice.
Onda budimo ozbiljne.
Odvest ću te nekamo gdje ćemo ovo riješiti.
Dođi.
Hajde.
DUHOVNO SAVJETOVANJE
Lulli?
Zatvori oči.
Lulli?
Zatvori oči.
Dopusti da energija teče.
S ljubavlju i intenzivno.
Čitam Lulline misli.
-Sviđa joj se? -Ne.
Želi ubiti tu Rominu. I tebe jer si je dovela ovamo.
Što vidiš?
Vidim veliku muku.
Golemu.
I zgodnog mladića.
Jako zgodnog.
Diego je zgodan.
Moraš dopustiti da svemir uđe u tvoj život.
Dobro, ali ne znam što to znači.
Naravno, jer ni u što ne vjeruješ!
Ne slušaš ljude.
Imaš ozbiljan problem.
Osim toga, jako se bojiš
jer misliš da je trajan.
Da.
Ali naravno da imam problem, zato sam ovdje.
To je lako zaključiti.
Što je to? Što radiš?
Romina ti želi čitati iz dlana.
Kad želi čitati iz dlana, to znači da je…
Lulli?
Daj mi ruku.
Usredotoči se.
Vidim da si jako zbunjena.
Što ti je, dušo?
Čitam misli.
Luda je, jadna.
Ne. Nisam luda.
Rekla sam da čitam misli.
Naravno da ne!
Luda k'o šiba, jadna cura, Macarena
„Macarena”? Stvarno?!
Pusti me. Ti si vještica. Ti si policajka!
Gdje je nestao naglasak?
Kunem se, prestat ću lagati svima!
-Kuneš se? -Da!
Ne znam mogu li.
Moći ćeš. Idemo! Vanessa, Julio!
Ne, dođi raditi za mene! Obogatit ćemo se!
-Uzet ću posjetnicu. -Ne!
Tvoj talent i moja karizma, zamisli! Javi se ako se predomisliš!
-Ulazi, zaboga! -Impresionirana sam. Pravi si fenomen.
-Što radiš? -Prestani!
Ne zanima me! Molim te, shvati!
Morat ćemo gurati.
-Što?! Ovaj auto nikad ne radi! -Opet?!
-Čekaj. -Van.
Prema mom skromnom mišljenju, možeš živjeti s ovim darom.
Nije to dar! Ne mogu čitati misli jedinoj osobi kojoj želim.
A ja mislim da bi Diegu trebala reći istinu.
Prestani! Već sam dovoljno zbunjena.
Gurajte auto i idemo.
-Ulazite! Ovo nam je prilika! -Ulazi!
Zatvori vrata!
Da, ovdje smo prije pjevali.
-Vidi tko je ondje. -Tko?
Bok, draga.
-Julio! -Bok, Diego.
-Vanessa. -Bok.
-Osjećaš se bolje? -Zašto?
Nisi bila umorna?
Malo jesam, ali sad kad sam s tobom je bolje.
Možeš misliti.
-Diego, kako si? -Dobro, a ti?
Pa… Je li Ricardo ovdje?
Da, on je…
Eno ga.
S Elenom je.
Baš čudno.
Samo malo, ljudi.
-Vanessa! -Bok, Jaque!
Kako si?
Dugo te nema. Jesi li upao u reprezentaciju?
-Ne, to će potrajati. -Da.
I zar ne znaš da je ozlijeđen?
Ozbiljno je, zar ne?
Slušaj svoje tijelo i čuvaj se.
Da, tijelo ne laže.
-Ne laže, zar ne? -Da, tako je.
A moramo slušati i svoje misli.
-Da. -Da.
Idem prošetati. Ovdje je super.
Da.
Bok, Ricardo!
-Bok. -Kako si, Elena?
Odlično.
Što je njoj?
Odustat će od studija.
Što? Pa to je…
grozna vijest.
Stvarno užasna vijest.
Da. Jadnica je shrvana.
A kako je tvoje srce, Ricardo?
To je rutinsko pitanje.
Hej, ljudi!
Hej, Julio. Što je?
Julio, ovo je Ricardo.
-Bok. -Bok, drago mi je.
Nego…
-Ništa ne piješ, Vanessa? Bolesna si? -Što?
Ne pijem baš toliko.
Tvoja je boca prazna. Donijet ću nam rundu.
-Pomoći ću ti. -Ne!
Ne, ne mogu vjerovati.
Baš sam htjela reći da bi nam trebao donijeti pića.
Osjećam da smo usklađeni.
Da.
-Želiš nešto pojesti? -Nisam gladan.
Ni neko predjelo? Bez kozica.
Što je bilo? Jesi li dobro?
Da.
Samo mi treba zraka.
Želiš li popiti vode ili otići van?
Ne, dobro sam. Prošlo je.
Sigurno?
Dobro. Dođi.
-Jeste li naručili? -Još ne znam što ću.
-Ni ja. -Ja ću pivo.
Bit ću sama vani.
-Stvarno? -Bit ću vani.
Mislila sam da slaviš.
Moji roditelji sele u Portugal i ne žele da ostanem.
Razumijem.
Nikad me nisi voljela, zar ne?
Ne.
Ali nisi ni ti mene.
Ali znam zašto se uvijek nadmećemo.
Ne želim se svađati sa ženama zbog muškaraca.
Mi smo sestre.
Istina.
Za sestre.
Čekaj.
Smeta li ti nered?
I to pravi, da gaćice stoje nasred boravka?
Zašto me to pitaš?
-Gaćice u boravku? -Cure!
Ricardo vas treba.
Već neko vrijeme skupljam hrabrost da ovo otpjevam, i došao je taj čas.
Obuzela me ludost
Rekao sam da te ne želim
Poricao sam sve što su govorili
Skrivao sve dokaze
Ali zašto bih i dalje lagao
Ako ne mogu zavarati
Svoje srce
Znam da te volim
Pjevajte!
Dosta je laži…
Idemo?
-Kamo? -To je iznenađenje.
Stvarno te želim i trebam tvoje poljupce
Dajem ti svoj život
Da s njim radiš što god želiš…
Idemo proslaviti svoju prvu godišnjicu.
Reci da je istina da ti nedostajem…
Idemo.
Ne mogu vjerovati da si sve ovo spremio.
Mog tate neće biti tjedan dana.
Znači, slavit ćemo cijeli tjedan?
Slavit ćemo koliko god želimo.
Hej!
Što je bilo? Reci mi.
Ne znam. Nemiran sam, kao da nešto želim izgovoriti.
Počelo je nakon strujnog udara.
Čuj, nismo razgovarali o tom danu.
Znam. Nisam mogao shvatiti što osjećam,
ali sad mi je jasno.
-Gle, Diego… -Čekaj da završim.
Može?
Dok sam te gledao kako radiš,
kako brineš o pacijentima i slušaš ih,
kako ti je stvarno stalo do njih…
Imam osjećaj da sad vidim pravu tebe.
Imam osjećaj da napokon znam da stvarno želim biti liječnik.
Fućkaš mog tatu, njegova očekivanja i zahtjeve.
Želim biti najbolji mogući liječnik, najbolja moguća osoba.
A to mogu samo uz tebe.
-Onda nazdravimo tome. -Za nas.
-Dobro jutro. -Dobro jutro.
Diego!
Tata!
Mislio sam da se nećeš još vratiti.
Morao sam.
Imam hitnu operaciju. Stvarno je složena.
Dobro jutro, dr. Césare.
Je li Shieldsova knjiga kod tebe? Ne mogu je naći.
Ne, ne bih rekao.
Je li?
Vidi.
Koliko sam te puta zamolio da vraćaš knjige na mjesto?
U redu?
Oprosti.
-Moj tata… -Ne sluša ljude, je li?
Nimalo.
Ovo stvarno nisam planirao.
Hej.
Slušaj,
ovo je bila najbolja noć u mom životu.
Dobro jutro.
-Sjećaš se Lulli? -Ovdje je živi nered.
-Nisam znao da ćeš se vratiti. -Mislio si da je ovo hotel?
Daj, tata.
Sjećaš se Lulli?
Dobro jutro. Stvarno vas cijenim.
Mi ćemo također biti kirurzi.
Ova cura nikad neće biti kirurginja.
Paola vam je bila pomoćnica?
Ona je naša nadzornica.
I odlična je kirurginja.
Toliko da radi u javnoj bolnici.
-Nije mogla raditi u mojoj klinici. -Nije htjela.
Tako ona kaže.
Razumijem.
U sveučilišnoj bolnici vidiš stvarnost,
potrebite ljude suočene s listama čekanja i nemarom.
-Puno je teže. -To je gubitak vremena.
Talentirani kirurg vrijedi puno više.
Svaki je život vrijedan.
Svi zaslužuju talentirane kirurge poput vas i Paole.
Vidi ti to! Idealistica!
Ti ćeš cijeli život raditi po javnim bolnicama?
Još nisam odlučila.
-Ali ja jesam. -Ne.
Nećemo opet o tome.
Nećeš uništiti sve što sam izgradio zbog neke jeftine ideologije!
-Želim krenuti svojim putem. -Je li? Za početak bi se mogao ošišati.
I skinuti tu otrcanu odjeću. Liječnici ne smiju izgledati kao hulje.
Ugled ću steći radom, a ne izgledom! Nisam ti!
-Ali naslijedio si moje prezime! -I ništa drugo, srećom!
Ne budi razmažen. Prestani glumiti nesretnog bogataša.
Svaki student medicine htio bi me za oca.
Zato što te ne poznaju.
Vidjeli su samo tvoje intervjue i govore.
Dosta!
Neću se svađati.
Ako si me htio naživcirati, čestitam.
Uspio si.
Bok, Luma.
Hej, jesi li dobro?
Nikad bolje.
Ljudi!
Nosi se jučerašnja odjeća!
Moramo razgovarati. Imam trač.
Jučer sam razgovarala s Elenom. Bit ćemo cimerice.
Ma da? Super vijest!
Znači, prestale ste se svađati?
Osim toga, Ricardo je slobodan.
Rekla je da joj se samo sviđa.
Ja sam joj objasnila da mislim da smo se povezali u prošlom životu.
Znam te, Vanessa. Želiš da otkrijem sviđaš li mu se.
Čitaš mi misli.
Stvarno? Ovo je zadnji put. Idemo.
To! Ona čita misli.
-Ne mičite se. -Oprostite.
Pričao mi je o svom listu i da trener traži MR.
Nazvao sam dr. Fernandesa i uspio ga ugurati.
Utakmica je večeras?
-Da. -Da.
Kako je, Ricardo?
Doktor ništa nije otkrio.
Naravno da nije kad laže. Boji se igrati.
Što radiš?
U redu je. Sve mi je rekao.
Razumijem ga. Ne želi da ga osuđuju.
Ne želi pogriješiti u javnosti, razočarati mamu, trenera i suigrače.
To je normalno. Komu se to nije dogodilo?
-Da. -Istina.
Razgovarali smo i čini se da se veseli utakmici.
Zna da svatko ima svoje mišljenje
i da ne možemo kontrolirati tuđe misli.
Da, ne možemo.
-Zamisli da možemo. -Da!
To bi bilo ludo.
Ne treba se suzdržavati jer se bojiš što će netko misliti.
Ljudi će uvijek govorkati
i to je u redu.
Ricardo, u ovom zgodnom liječniku leži knjiga za samopomoć.
Vanessa…
Kad si već ovdje, možeš mi nešto pomoći?
Lulli je čudna od onog incidenta.
Možeš provjeriti ima li tahikardiju?
-Naravno. -Provjerit ćemo ti puls.
Znaš da će mi Elena biti cimerica?
Da? Odlično.
Prije nego što se useli, pozvala bih te na večeru u petak.
Možeš doći?
Hvala na pozivu, ali u petak sam zauzet.
Stvarno? Čime?
Obiteljske obveze.
Nikad ne bi pogodila!
-Puls ti je odličan. -Daj da vidim.
To mi odlično ide.
Lulli.
Diego.
Što je? Jesi li dobro?
G. Oscar nije dobro.
-Dobro, idemo. -Idemo?
Dobro jutro, g. Oscare.
Zdravo, ljepotice.
Došli ste se oprostiti?
Ne.
Naravno da ne.
Došla sam vidjeti kako ste.
Za neke stvari nema lijeka.
Svima sam na teret.
Zašto bih mučio ljude…
Uzimate li propisane lijekove?
Naravno.
Da ne.
G. Oscare, morate…
Dobro jutro. Želite li vidjeti svog sina?
To mi je najveća želja u životu, mladiću.
Riješit ću to.
-Hvala. -Paola, g. Oscar ne pije svoje lijekove.
Kako znaš?
Ne znam. Imam takav osjećaj.
Za svaki slučaj, davat ćemo mu ih intravenozno.
Njegov je slučaj ozbiljan. Krvarenje se moglo pogoršati…
A operacija, drenaža, dekompresija?
Možda.
-Neće to dopustiti. -Njegov sin hoće.
On dolazi?
Dovest ću ga nasilu ako treba.
Idemo.
Da?
Roberto?
Da?
Radimo u sveučilišnoj bolnici, riječ je o g. Oscaru.
Roberto, Oscar ne pije već dvije godine.
Laže.
Loše je. Nema vremena i samo te želi vidjeti.
Trebao je prije razmišljati o tome.
Znate koliko sam puta satima čekao u školi
da bi on došao bazdeći na piće?
-Bar bi došao. -U životu nije rekao istinu.
-Mislio je samo na sebe. -Roberto, razumijem te.
I moj je tata takav.
Propustio je sve tvoje mature, sva školska izlaganja?
Sve.
Je li pijanac?
Ne.
On nije imao taj izgovor.
Ali on je moj tata.
I vjerujem da me duboko u srcu voli.
Ne kao g. Oscar tebe, ali voli me.
Roberto, bit ću iskren.
Vidio sam njegove nalaze.
Trebao bi biti mrtav.
Znaš što ga drži na životu?
Nada da će te opet vidjeti i zagrliti.
Da će se ispričati.
To je g. Oscar?
Skalpel.
Pratimo vitalne funkcije.
-Mislite da će preživjeti? -Mislim da hoće.
-Dajem mu 40 % šanse. -Ja 60.
Idemo razgovarati s Robertom.
Donio si ispravnu odluku.
Samo sam odobrio operaciju.
Došao si. To je najvažnije. Hvala ti.
Ne, hvala vama.
Ma daj. Zahvali Paoli, najboljoj kirurginji na svijetu.
Mama?
Diego se i dalje ne sjeća prekida.
Još mu nisi rekla?
To je ludost.
A što ako to nije najluđi dio priče?
Bože mili. Što sad smjeraš?
Mogu čitati misli, mama.
-I ja. -Stvarno?
Ozbiljno?! Onda je nasljedno!
Žene imaju šesto čulo, Lulli.
Ne, mama. Ne na taj način.
Kažem ti da stvarno mogu čitati misli.
Otkako me udarila struja mogu ljudima čitati misli.
Joj, Lulli.
Bože mili, deluzivna je. Zar u bolnici nemaju psihijatre?
Ne, nisam deluzivna,
i da, u bolnici ima puno psihijatara,
ali oni ovo ne mogu izliječiti.
Smiri se.
Znam, to je stvarno ludo.
Zašto mi kažeš tek sad?
Mama, imaš dovoljno briga u životu.
Nije ti trebala još jedna.
Lulli, uvijek ću biti zabrinuta za tebe.
Čitala misli ili ne, radila gluposti ili ne,
ja sam ti mama! Čovječe!
Hvala. Jedva se čekam toga riješiti.
Mogu zamisliti.
Mogu te testirati?
Možeš.
Da trebam dobiti dvije kile?! Kako to možeš misliti?!
Ne znam kad ću se udavati ni hoću li se udavati, mama!
Nemoj razmišljati o tome, budalo.
Joj, mama.
Hvala što si sve to rekla.
Stvarno mi pomaže kad znam da netko navija za mene.
Uvijek sam mislila da me svi drugi žele sputati.
Svi drugi? To je puno ljudi, kćeri.
Puno ljudi navija za tebe.
Samo ih moraš čuti.
Zdravo je slušati ljude koji te vole.
Čekaj!
G. Luís ti se upucava?!
Ne mogu vjerovati! Navijam da završite zajedno!
Stigli su.
Idemo na utakmicu, Lulli!
-Ulazi. -Idem.
Dođi!
DOMAĆI - GOSTI
Da zamijenimo trojku?
Idemo, Julio!
Idemo!
Hajde!
-Ajme! -Hajde!
Skači!
Razbijte ih!
Idemo!
-To! -Bravo!
Idemo po pobjedu!
Stiže! Skači!
-Idemo! -Nema šanse!
Bravo!
Super!
To!
Julio!
Bravo!
-Zakon si! -Julio!
-Tjeraju nas. -Vidi.
-Bok. -Odlično si igrao.
Lulli, nisi mi rekla što je Ricardo mislio.
Što si čula?
-Htjela sam ti reći, ali… -Samo reci.
Bez brige. Prihvatila sam svoju sudbinu.
-Bio si odličan. -Hvala.
Stvarno dobar.
-Hej. -Izgubile smo muža.
Treneru, ovo je Ricardo.
-Drago mi je. -Također.
Zgodan su par.
Jako zgodan.
Diego!
Baš mi je drago.
Mogao je umrijeti.
Idemo na zrak. Dođi.
Nisam to htio spominjati, ali rekao sam da ga treba operirati.
Da.
Hej, pusti me! Što ti je?
Imao si pravo.
I ti si doveo Roberta ovamo.
Zapravo, zajedno smo ga doveli.
Ovo ti je suđeno, Diego.
Možda ti nije suđeno da budeš liječnik!
Samo sam iskrena.
Nije ti suđeno da budeš liječnik.
-Što? -S nama, Lulli. S nama je gotovo.
S nama je gotovo.
Jesi li dobro?
Lulli.
-Jeste li dobro, g. Oscare?! -Ne diraj to!
Sjećam se.
Možda ti nije suđeno!
Rekla si da mi nije suđeno da budem liječnik!
Lulli, bili smo prekinuli. Lažeš mi cijelo ovo vrijeme!
Oprosti, Diego. Bojala sam se da ću te izgubiti.
Nisam te htjela povrijediti, ali…
Nisi znala kako mi to reći?
Znaš koji je put popločan dobrim namjerama?
Lulli…
Diego!
Diego, reci nešto! Pomozite, molim vas!
-Diego! -Diego? Nosila, brzo!
Diego, reci nešto! Pomozite, molim vas!
Diego!
-Nemoj zaspati. -Što je bilo?
Boli me noga otkako sam se vratio.
Samo mi treba zraka.
-Oprostite. -Dižite ga.
Brzo. Jedan, dva, tri!
-Oprostite. -Vozimo ga na hitnu.
Paola, treba operaciju. Ima plućnu emboliju.
-Molim? -Vjeruj mi!
Bio je na putu, boli ga noga i zna se zadihati.
Vjeruj mi!
Ima smisla. Provjerit ćemo.
-Trebamo ehokardiogram. -Može.
Sve će biti u redu, Diego. Ovdje sam.
Ovdje ima veliki ugrušak.
Moramo operirati.
Praćenje funkcija.
Paola.
Da?
Fibrilacija! Umjetno disanje!
Brzo! Idemo!
Maknite se. Makni se, Lulli!
-Lulli! -Lulli!
-Treba ga operirati! -Lulli!
-Vanessa, pomozi Lulli! -Trebam pomoć!
-Brzo! -Jesi li dobro?
-Dobro sam. -Hajde, vozite ga.
Vanessa.
-Ne mogu ga ostaviti samog. -Nije sam, draga.
Bit će dobro.
Stvarno vjeruješ u to
ili samo kažeš?
Možeš li mi čitati misli?
Maknite se. Makni se, Lulli!
Ne mogu.
Onda ćeš mi morati vjerovati.
OPERACIJSKA DVORANA
Sve je dobro prošlo. Oporavit će se.
-Mogu ga vidjeti? -Da, slobodno.
Lulli.
Nemoj me tjerati van, molim te.
Bok, Luma.
Tata.
Želiš da umrem od straha?
Došao bih prije, ali operirao sam.
Glavno da si došao.
Kako možeš misliti da ne bih došao?
O, sine…
Svađamo se i prepiremo,
ali volim te, čovječe!
Jako.
Nemoj to nikad zaboraviti.
I ja tebe, tata.
Dobro si?
Jesam.
Zar ne, Paola?
Da, Diego. Zahvaljujući Lulli.
Lulli?
Ti si me spasila?
Ne ja,
nego Paola.
Najbolja kirurginja na svijetu.
Ja sam samo malo pomogla.
Césare, želim ti nešto pokazati.
Kako si pomogla?
Slušala sam te.
DVIJE GODINE POSLIJE
Hej, gledajte.
Hej, nećete se doći fotkati?
Da! Baš ste nepristojni!
Brzo!
-Idemo. -Hej.
Slušaj.
Bit ćeš najbolji kirurg na svijetu.
-Sad predviđaš budućnost? -Ne.
Ja neću biti kirurginja, pa ti možeš biti najbolji.
Jako si smiješna.
-Sigurna si? -Sasvim.
-Idemo, ljudi! -Brzo!
Dođite!
-Hajde! -Idemo.
Idemo se fotkati!
Stisnite se, ljudi!
Tri, dva, jedan. Ptičica!
Ptičica!
BUDUĆA LIJEČNICA
SVEUČILIŠNA DIPLOMA
HITNI SLUČAJEVI
LJUDSKA ANATOMIJA
Ovo se ludo iskustvo na kraju isplatilo.
Bila sam prisiljena slušati ljude i vidite što se dogodilo.
OBITELJSKA LIJEČNICA
Poslušala sam i sebe i shvatila da se želim specijalizirati za ljude.
Mislim da te poznajem.
Stvarno? Odakle?
Nisam slušala samo očima, nego i srcem.
Gđo Dolores! Nevjerojatno! Tako mi je drago što vas vidim!
Također.
Jako mi je drago što si s nama.
I meni. Sretna sam i osjećam se ispunjeno.
Kako je obitelj?
Svi su dobro. Uskoro će te posjetiti.
-Da, dovedite ih. -„Idemo!”
Što vas muči, gđo Dolores?
KRAJ
Prijevod titlova: Domagoj Južnić