Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
Kender I de drømme, man har haft for evigt?
I morgen går min i opfyldelse.
Jeg tager en kittel på og føler mig som en rigtig læge for første gang.
Hej. Jeg hedder Lulli, men du kan kalde mig…
…verdens lykkeligste medicinstuderende.
Engang drømte jeg om at være læge.
Ingen troede på det.
De sagde, det var skørt.
Måske kan jeg opføre mig skørt og som læge, ligesom alle andre.
Jeg ved ikke, om jeg skal bestille rigtig mad eller en burger.
Jeg må tale med dig.
Sig frem, skat.
Jeg tror, jeg dropper ud.
Nej! Ikke det her igen!
Virkelig? Glem det. Kom her.
Det skulle være en festlig aften,
men det var starten på mit livs underligste oplevelse.
Ingen kan forklare det.
Derfor beder jeg jer lytte nøje efter.
hvilket er ironisk.
I finder snart ud af hvorfor.
Bacon, på ingen måde!
Kan vi tale sammen nu?
Jeg er ikke sikker.
Hold op.
Du forstår det ikke. Jeg dropper ud.
Det har du sagt, siden du kom tilbage fra Canada.
-Vil du bo der med din mor? -Nej. Det har jeg sagt.
Selv min mor synes, jeg skal tage min eksamen her,
på grund af min fars praksis og hans patienter.
Ja, jeg er enig.
Tror du, de har ricottaost?
Jeg skal på toilettet.
-Hvad så?
Den smerte i benet. Den begyndte, da jeg kom tilbage.
-Ja. -Nu er den i mit lår.
Jeg har det! Hvad hvis jeg bestiller kyllingelår?
-Velbekomme. -Tak.
Opgav du den burger?
Hvad med dig? Åbnede du dit hjerte for Paola?
Lulli…
Paola er vores vejleder. I det mindste lytter hun til mig.
Godt for dig, Diego!
Det er fedt.
Ved du hvorfor?
Fordi jeg er træt af dit drama.
Undskyld, men jeg orker ikke det drama.
-Hvis du vil droppe ud, så gør det! -Seriøst?
Hvis det er et problem for dig, bør du måske ikke være læge!
Undskyld, det skulle jeg ikke have sagt.
Men det gjorde du, ikke?
Hør her…
Jeg beundrer dig virkelig. Ikke alle er stærke som jer.
Jeg gennemgår min værste krise, men du tror bare, det er drama.
Jeg har brug for at tale, og du tænker på, hvad du skal bestille!
-Du gør nar af mig! -Slap af!
Måske burde vi…
-Læg den væk! -Er I okay?
Jeg hørte jer råbe langt væk.
-Er alt i orden? -Ja.
Hvad så, Diego?
-Er det lavet med rejer? -Ja, hvorfor?
Åh nej! Et allergianfald.
En ambulance! Ring efter en ambulance!
Jøsses!
-Hjælp! -Gør plads!
For pokker, Diego,
Hvorfor har du aldrig sagt, du ikke kan tåle rejer?
Jeg har sagt det tusind gange.
-Var det ikke peanuts? -Nej, det var ikke peanuts.
Undskyld.
Du skal nok klare den.
Jeg har fået en god idé til at fejre vores første årsdag.
Lulli.
Hør efter for en gangs skyld.
Ja?
Det er slut.
Hvad?
Der er slut, Lulli.
Det er slut.
Lulli!
Hvad?
-Skat… -Hvad?
Ved du, hvad klokken er?
Du godeste!
Fandens også!
Utroligt!
Hvem fanden slår op med nogen i en ambulance?
-Det har jeg ikke hørt før. -Jeg kan ikke tale lige nu.
Vi må tale sammen.
-Du ligner et rod. -Hvad mener du?
Du sov slet ikke. I dag er en vigtig dag for dig.
Jeg er så stolt af dig. Din far ville også være stolt.
Husker du, da du sagde, du ville være læge?
Hjælp mig.
-Pas på madkassen. -Pas på kitlen.
Hvordan kunne du glemme, at Diego ikke kan tåle rejer?
Han taler for meget, jeg kan ikke huske det hele.
Lulli.
-Sikke noget at sige. -Farvel, mor!
For helvede…
Godmorgen!
Jeg kommer for sent, Julio.
Min bil gik i stykker igen.
Jeg har ikke sovet.
-Det var en vild aften. -Du skulle bare vide!
Lad os lave noget senere.
-Godmorgen, Miriam. -Godmorgen, Julio.
Hej!
Vent!
Jøsses!
Åh nej! Jeg må rejse mig.
Bare nogen rejser sig, så jeg ikke behøver.
Rejs jer nu!
De kan sidde her, frue.
Ælle bælle mig fortælle Erle perle pif paf puf
Ved I, hvad I vil være?
Ja.
-Sig det, Lulli. -Jeg vil være læge.
Kirurg.
Hvorfor vil du følge sådan en svær karriere?
Jeg vil hjælpe folk og gøre mine forældre stolte.
Du har ikke en far!
Og din mor bager kager til de fattige!
Hold mund!
Far, jeg ved, du lytter.
Du sagde altid, det er vigtigt at komme til tiden.
Jeg lyttede, og det gør jeg stadig.
Som om du var her.
Har man det let, er man ligeglad med tid.
Men arbejder man hårdt, kan man ikke spilde den.
Jeg savner dig så meget.
Godmorgen! Er du klar til første dag?
-Hvordan går det? -Jeg er lige vågnet.
Op med humøret!
Diego er her vist ikke. Han droppede ud, ikke?
Øjeblik.
-Jeg forstår. -Ja.
Det sker hver dag.
-Nej. -Det har jeg været igennem.
Lad os gå.
Vent!
Hej!
-Hej. -Hej.
Vent. Du løber for stærkt!
I kan opbevare jeres ting i skabene.
-Har du det bedre, Diego? -Ja, tak.
-Det var skræmmende. -Ja.
Kom så, Ricardo.
Hvordan går det?
Jeg har det fint.
Jeg troede ikke, du kom.
Jeg opgav at droppe ud.
På grund af Paola?
Nej, på grund af mig.
Er I klar?
I kan se, at denne side bevæger sig.
I vil alle arbejde her, ikke?
I vil alle være kirurger.
Lad mig give jer et råd.
Med hensyn til kirurgi, patientpleje og diagnose
er læger ikke gode, hvis de ikke lytter til patienterne.
Har du hørt mig?
Elever er ikke gode,
hvis de ikke lytter til deres yndlingsprofessor.
Skal vi gå videre?
Er alle her? Det bliver også svært her.
Men I har stadig meget at lære, før I gør noget
uden en læges opsyn.
Er det forstået?
-Ja, doktor. -Absolut.
Jeg tager patienten fra seng 3 til røntgen.
Det er afdeling 1.
Det er afdelingen for patienter, der blev indlagt for nylig.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Hr. José, hvordan har du det i dag?
-Jeg har det fint. -Kunne du spise?
Ja, to gange. Jeg mærkede ikke noget.
Det er godt.
Jeg havde kun hovedpine, men…
Din feber er aftaget.
Jeg har smerter. Det gør ondt.
Undskyld mig. Lige et øjeblik.
Lulli.
-Han har nyresmerter. -Hvad sagde jeg lige?
Har du ikke fulgt med?
En læge tager sig af ham.
Men jeg er her.
Er du læge?
Der kan du se.
-Men Paola… -Lad os se.
Hvis du var læge, hvad ville du så gøre?
Jeg ville give ham dipyron.
Har du tjekket, om han er allergisk over for det?
Nej.
Det er alvorligt, Lulli.
Det ved jeg. Det sker ikke igen.
I må forstå, at før I handler, skal I tjekke patienternes journal
og lytte til patienterne.
Oscar Ferreira de Souza, 60 år, indlagt med sløret tale,
ubalance og manglende motorkoordination.
Drukket for meget?
Præcis, Elena. Han er kendt med alkoholisme.
Tillykke, Elena.
Det tror jeg ikke!
Og det bør du ikke, Vanessa.
Hvad skal vi vide?
Han siger, han ikke har drukket i et år.
Hvad er diagnosen?
Hvilken behandling anbefaler I?
-Kan det være encefalitis? -Ja, men det er det ikke.
Sig det, Paola!
-Slagtilfælde! -Slagtilfælde!
-Det påvirkede lillehjernen. -Lillehjernen.
Godt gået. I har begge ret.
Skal vi lave en MR-scanning for at bekræfte diagnosen?
Jeg ville ønske, min søn var her.
-Skal jeg ringe til ham? -Jeg kan ringe, hvis du vil.
Glem det.
Han svarer ikke.
Slap af, hr. Oscar.
Slap af, jeg er her.
Vi er her, okay?
Wow.
Dine øjne…
…minder mig om min fars.
De har samme farve, samme form.
Lulli.
Lig stille, hr. Oscar.
Hvis du mærker noget, tryk på knappen, så standser vi testen.
Bliver du ved at ignorere mig?
-Jeg fokuserer på arbejdet. -Du opfører dig som et barn.
Og dig? Du flirter med professoren.
Seriøst? Er du jaloux på Paola? Det er latterligt.
Diego, undskyld, men jeg er ikke den bedste til at lytte til folk, vel?
Lulli, jeg forstår det ikke. Hvad sker der?
Jeg burde være vred, ikke fordi du er jaloux,
men fordi du kunne have dræbt mig.
Men du døde ikke.
Jeg vil koncentrere mig om testen. Det gør læger.
Eller måske bør du ikke være læge, vel?
Mener du det?
Hvad sker der?
-Skærmen virker ikke. -Ja.
Jeg ringer straks efter IT-afdelingen.
Tryk ikke på noget, okay?
-Okay. -Jeg er straks tilbage.
-Skal vi ikke tage ham ud derfra? -Slap af, IT-fyren kommer.
Hvis han ikke har det godt?
-Hvis noget sker? -Han har knappen.
Hvordan kan du vide, at den virker?
-Diego, lyset flimrer! -Der er en generator.
Skærmene er i stykker. Hvad hvis knappen også er det?
Slap af. Lægen er snart tilbage.
Se! Han bevæger sig.
Han bevægede fødderne. Jeg går ind.
Lulli, lad være!
Lulli!
-Er du okay, hr. Oscar? -Rør den ikke!
Lulli…
Hej!
Hun vågner.
Hun klarer sig.
Medmindre Paola dræber hende.
-Hvad sagde du? -Hvad?
Sagde du ikke noget?
Nej, men du er lige vågnet. Det var nok bare en drøm.
Ja.
Vanessa, er hr. Oscar okay? Kom han til skade under scanningen?
Ikke under scanningen, men slagtilfældet blev bekræftet.
-Fik jeg et slagtilfælde? -Nej, ham!
-Du har det fint. -Godt.
Så godt du kan. Du blev indlagt til observation.
Og Diego? Hvor er han?
Han er lige der.
Lulli.
-Ja? -Jeg er ikke den, der sladrer.
-Jo, du er. -Nej… Jo, jeg er.
Paola tager sig af Diego.
Jeg vidste det.
Jeg vil ikke tale med ham.
Hvorfor?
Hvad mener du?
Han siger, det er min skyld, Vanessa!
Og var det?
Selvfølgelig!
Du kender mig.
Jeg lytter aldrig til Diego.
Åh, Lulli…
Hvad?
Vent.
Fortæl mig noget.
Tror du, Paola bortviser mig?
Åh gud, jeg var så uansvarlig!
Vanessa, det er en god mulighed for at slippe af med mig og date Diego!
Lulli, slap af, du vrøvler.
Du er ophidset. Hvil dig lidt.
Det kommer ikke til at ske, okay?
-Okay. Hvad? -Og Paola er uden for Diegos rækkevidde.
Hvad sagde du?
Hvad?
-Hvad? -Hvad?
Hvad sagde du?
Ingenting.
Jeg synes bare, du skal tale med Paola og forklare, hvad der foregår.
Og du bør tale med Diego.
Jeres forhold er et rod.
Det er nok, venner. Få det overstået!
Få hvad overstået?
Vanessa, tror du, at Diego dater Paola?
Selvfølgelig ikke!
Helt sikkert.
-Sikker? -Sikker.
Ja!
Jeg hader at lyve for hende. Stakkel.
Vil du kysse mig?
-Vanessa… -Hvad sker der?
Jeg føler mig sært tilpas.
Det kan jeg se. Vil du have mig…
Jeg henter Paola.
Du er ikke læge endnu, Diego.
Doktor, Lulli er vågnet.
Storartet. Vi må opklare nogle ting.
Diego, du er rekonvalescent.
Bare hvil dig, okay?
Jeg må ikke glemme et 10 ml hætteglas…
Lad os gå.
Jeg har brug for flere værnemidler.
-Åh? -Åh?
Hun var lige her.
Dr. Cláudio, der er brug for dig…
Tak. Vi ses i næste uge.
Farvel.
-Lulli, er du okay? -Ja.
-Kom ind. -Godmorgen, doktor.
Goddag, hr. Oscar.
Hej, lille dame. Hvordan går det?
Jeg var bekymret for dig.
Det har jeg ikke hørt nogen sige længe.
Slap af.
Alle vil gøre, hvad de kan, for at du får det bedre.
Det ved jeg. Tak, doktor.
Medicin kan ikke kurere alt.
God eftermiddag.
Jeg er nødt til at gå.
-Farvel. -Farvel.
-Lulli! Jøsses! -Jøsses!
-Er du okay? -Ja. Jeg har det fint.
Du ser underlig ud.
Jeg må finde Ricardo.
-Han er i laboratorium 403. -Hvem?
Ricardo! Hvad…
Farvel, Elena.
Men alle leder efter dig.
Jeg bruger koriander.
Hvad så, hvis han ikke kan lide det? Han bemærker det ikke.
Talte du til mig?
Nej.
For fanden! Hvis bare jeg kunne bede min chef gå ad helvede til…
Svin!
Hvad er det? Er hun skør?
Undskyld!
Hun er så sød, men hun burde barbere sig.
Jøsses…
Ingen rejser sig.
Jeg har så ondt i benene!
Vil nogen rejse sig, så hun kan sidde ned?
Hun skræmte mig!
Kom så!
Slå den!
Tag den!
Godt! Sådan skal det gøres!
Der!
Kom så! Ja!
Min tur.
Godt!
Sådan!
-Herovre! -Kom så!
-Kom her. -Kom så!
Kom så!
Ja. En mere.
Kom så!
Sådan!
Kom så, Max!
-Av! -Jøsses!
-Hvor stærk er du, Max? -Fokuser!
Din tur, Julio!
-Kom så. -Kom.
Kom så, Julio! Det var godt!
Fokuser! Kom så!
Fantastisk!
Flot, mand!
Sådan!
Væk med den!
Ja!
Tag den her!
Sådan!
Tag den!
-Tillykke! -Fantastisk!
Og vi er færdige. God træning!
Du var fantastisk.
-Tak. -Det bliver varmt.
Julio!
-Hvad så? -Du var fantastisk.
-Farvel, Julio! -Pigen fik dig til at spille bedre.
-Farvel, Julio. -Du skal være playmaker.
Mig? Hvad med Max?
Er du skør? Du er flyvende!
Men finalen er snart, træner.
Netop. Er der et problem?
Ja, det er min læg.
Den gør stadig ondt.
-Det kan være en forstuvning. -Kom is på den, så ser vi.
Max, du starter. Benício, du sidder på bænken.
Julio, sørg for at blive tjekket.
Godt, tak!
Sikken dejlig overraskelse!
Hvad så? Burde du ikke være på hospitalet?
Jo.
Det burde jeg.
Er du skadet?
Min læg gør ondt. Intet alvorligt.
Du virkede fantastisk.
Må jeg se?
Selvfølgelig, doktor.
Se her.
-Her? -Ja, lige der.
Av!
Har hun bemærket det?
Ville du ikke være playmaker?
Jo, Lulli.
Men jeg kan ikke på grund af min læg.
Playmaker i finalen?
I en overfyldt sal hvor alle kigger og dømmer mig?
Glem det. Aldrig i livet.
Av!
Hvad er problemet? Jeg troede, du var læge.
Ikke endnu.
Og du er ikke skadet.
Ja? Klogeåge.
Ved du, hvordan jeg har det?
Ja.
Jeg ved præcis, hvordan du har det.
Hvordan?
Det er det. Jeg aner det ikke.
Tankelæsning findes ikke.
Så du er faktisk skadet.
Selvfølgelig!
Er det stemmer i mit hoved?
Helt sikkert.
Det må være chokket. De er snart væk.
Ja.
Åh nej. Se.
Det er Lulli. Jeg kan ikke svare nu.
Tal med ham, Lulli.
-Jeg ved ikke. -Vil du skræmme mig ihjel?
Slap af, mor, jeg er okay.
-Hej, Miriam! Må jeg? -Værsgo.
Hvorfor tog du ikke telefonen?
Jeg slukkede den.
Jeg så ham træne. Ikke, Julio?
Jo. Det passer.
Kunne du ikke have ringet? Jeg forestillede mig det værste.
Mor, du behøver ikke være så dramatisk.
Lulli…
Hun skubber mig væk.
Nej, jeg ville ikke skubbe dig væk.
Jeg ville ikke skræmme dig.
Men det er en god idé at lade mig trække vejret.
Lyt til hende. Hun er læge nu.
Hun er stadig min lille pige.
Selvom hun er sur og umeddelsom.
Det er min skyld.
Mor, ved du, at du er den bedste mor nogensinde?
Du er den perfekte datter!
Du er altid alene. Livet har gjort dig bitter.
Mor.
Alt, hvad jeg har, skylder jeg dig.
Og mine fejl er ikke din skyld.
Det var en stor fejl at flygte fra hospitalet.
Vent. Hvem sagde, jeg stak af?
Du var ude for en slem ulykke.
Du besvimede og kunne være død!
Så vågnede du desorienteret og stak af fra hospitalet.
Hvordan kunne du gøre det?
Mor, hvem sagde det?
Jeg lovede ikke at sige det.
Jeg dræber Vanessa!
Seriøst, din mad bliver bare bedre.
Kom her, Julio.
Hvorfor dater I ikke igen? I var så søde sammen!
Vi var børn. Lulli er for skrap efter min smag.
-Det duer ikke. -Ja.
-Julio! -Kan du se?
Jeg må gå.
Miriam sagde, vi skulle date. Som om!
Hvad er så sjovt?
Hvad mener du? Du ved, det ikke er muligt.
Hvorfor, Julio?
Sig det.
Fordi jeg er skør? Skrap? Fordi jeg er kold og fjern?
-Sig det! -Nej! Hvad?
Sådan er det ikke.
Tja…
Du er min bedste ven.
Jeg er bøsse, okay?
Er du bøsse?
Hvad?
Selvfølgelig ikke, Lulli!
Hvorfor bemærkede jeg det ikke før?
-Jeg er en forfærdelig ven! -Hold op, jeg er ikke bøsse!
Du er skør! Du har brug for hjælp!
Okay.
Sværger du, du ikke er bøsse?
En, to, tre, fire, fem…
-Jeg sværger! -Nej.
Vent. Talte du til fem, så jeg ikke kunne læse dine tanker?
Du godeste!
Du kan jo læse tanker.
Ja!
Og du er bøsse, Julio.
Sig det ikke til nogen.
Nej! Stol på mig. Jeg siger det ikke til nogen.
Men kun hvis du sværger ikke at fortælle min hemmelighed til nogen.
-Selvfølgelig! -Lulli, du har besøg!
Jeg fortæller ikke nogen, at du kan læse folks tanker.
-Hvor har du været? -Luk døren!
Er der noget mellem jer?
Kom nu, Vanessa!
Hvad er der med dig?
Lulli kan læse tanker.
Vent. Hvad?
-Og Julio er bøsse! -Hvad?
-Hold mund! -Er du skør?
Lad os gå ud.
-God idé. Din mor hører os. -Kom så!
-Wow, jeg ser så grim ud på det billede. -Vanessa, kom nu!
Det sker kun på film.
Det tog også tid for mig at tro det.
Okay, hvad tænker jeg lige nu?
Lad mig se…
Vent. "A, E, I, O, U"? Helt ærlig!
-Præcis. -Det er store tanker, hvad?
Siger du, der talte fra et til fem.
Det var ikke den eneste tanke, du hørte. Du hørte den og fortalte den til alle.
Nå!
Så nu er Vanessa "alle".
Julio, gider du lige?
Jeg fortalte kun din hemmelighed, fordi du fortalte min.
Nok om mig. Lad os skifte emne.
Han vil ikke tale om sit privatliv.
Nej.
Julio, du er bøsse!
Jeg kan ikke tro det. Jeg troede, jeg kunne mærke den slags.
Tydeligvis ikke.
Hvorfor er du stadig skabsbøsse? Hvorfor springer du ikke ud?
Hvorfor? Der er tusindvis af grunde.
Især fordi alt er underligt nu om dage.
Og i mit tilfælde er det endnu værre, fordi jeg elsker volleyball.
Men det er et meget sexistisk og homofobisk miljø,
meget snæversynet.
Det er svært.
Ja, jeg forstår.
Jeg er enig i, at du bør holde det hemmeligt.
Hvad med den falske skade? Hvor længe vil du lyve om den?
-Siger du det til din mor? -Nok ikke.
Ikke indtil videre.
Min mor har nok at bekymre sig om. Jeg vil ikke gøre tingene værre.
Jeg vil gerne vide, hvordan jeg slipper af med det.
Det er det.
Slipper af med hvad?
Hvad mener du? Tankelæsningen, Vanessa.
-Nej! -Hvad?
Lulli, du har fået en guddommelig gave, en velsignelse!
Det er måske en synd at slippe af med den.
Overvej det.
Du kan hjælpe mig med at finde ud af, om Ricardo er vild med mig.
Du kan finde ud af, hvad Paola føler.
Nu er jeg enig med dig.
-Du har ret. -Ja!
Jeg behøver ikke læse jeres tanker for at vide, at I er skøre.
Vent lidt.
Læser Diego også tanker?
Der er én måde at finde ud af det.
Jeg ved ikke, om jeg bør læse folks tanker…
Se!
Er det dr. César?
Diegos far kommer aldrig her.
Glem det. Vent lidt.
Måske blev Diego alvorligt såret.
Ja. Men han ser godt ud.
Han taler tydeligvis med Paola.
Han så mig!
Han kommer denne vej.
Hvad gør jeg? Hjælp.
Det ved jeg ikke. Du er superhelten.
-Vi ses. -Lulli!
-Vanessa! -Lulli!
-Du forsvandt i går. -Jeg slukkede for min telefon.
Sikkert for at læse. Intet kan få dig til at miste fokus.
Jo.
Hvad med dig?
Er du okay? Kan du mærke noget?
Jeg har det fint.
Hvad? Hvorfor ser du sådan på mig?
Gæt.
Jeg forsøger.
Godmorgen!
Forstår du nu, hvorfor jeg så sådan på dig?
Nej.
Jeg elsker dig.
Hvad mener du?
Er du ikke vred?
Hvorfor dog det?
Åh gud…
Okay.
Det var faktisk ikke det, der skete.
-Det… -Lulli?
-Kan vi tale sammen? -Selvfølgelig.
Jeg venter ovenpå.
Okay.
Jeg må gå.
En ting til.
Jeg ved, hvor vi skal fejre vores første årsdag.
-Det er en overraskelse. -Okay.
Hvordan går det? Kan du mærke noget?
Nej, intet. Jeg har det fint.
Godt.
Lulli, jeg vil være ærlig over for dig.
Diego har en sjælden form for hukommelsestab.
Hvad?
Dine prøver var fine,
men han har glemt i går, og hvad der skete før chokket.
-Bare i går? -Det tror jeg.
Jeg ringede til César, Diegos far, fordi jeg var bekymret.
Han tror, det er midlertidigt.
Ved Diego noget om hukommelsestabet?
Han ved, han ikke kan huske, hvad der skete i går.
Diego…
Jeg er meget bekymret for ham.
Lulli, du har fået en guddommelig gave.
Du kan finde ud af, hvad Paola føler.
Jeg synes, det er smukt.
Det er smukt, når en professor holder af eleverne.
Lulli, Diego er meget privilegeret.
Men han er så fortabt, så forvirret…
Han voksede op uden kærlighed.
Det ved jeg.
Han er så talentfuld.
Han fortjener ikke sin far.
Jeg har kendt ham, siden han var barn, så jeg føler mig ansvarlig for ham.
Han er som en søn for mig.
Jeg holder øje med ham og har brug din hjælp.
Ja, selvfølgelig.
Kom.
-Nå? -Hvad?
-Hvad så? -Hvad?
Diego. Er han skør?
-Dater Paola ham? -Kom her.
Paola ser ham som en søn.
Diego har en sjælden form for posttraumatisk hukommelsestab.
Virkelig?
Han ved ikke, vi slog op.
-Siger du det til ham? -Jeg ved ikke, hvordan han reagerer.
Læs hans tanker.
Det er det, jeg kan ikke læse hans tanker.
Jeg kan ikke.
Sig ikke, at din kraft allerede svinder!
Vent lidt.
Find ud af det med Ricardo.
Vanessa, nej!
Okay. Ikke engang hvis…
Nej, jeg gør det ikke!
Jeg forstår, fru principfast.
I det mindste virker din kraft stadig.
Stop med at kalde det en kraft.
-Men du læser tanker. -Jeg kan ikke…
-Hej, skat. -Hej.
-Er du okay? -Ja.
-Hvad så, Vanessa? -Hej, Diego! Hvordan går det?
Fint.
Du behøver ikke tale sådan. Det var bare et chok.
Jeg føler, jeg har glemt nogle ting, men jeg har det fint.
Jeg er ikke tosset, okay?
Kun tosset med Lulli.
Sødt.
Sig det ikke til ham. Nyd det.
Hjælp mig med at få den tøs væk fra min fyr, ikke?
Helt ærlig.
Tak!
Vanessa, fjern din hånd fra min…
Du havde noget på kitlen.
Uforskammet!
Er alle her?
Vent på klinikken.
-Hvad er dit efternavn? -Haragushiku.
Jeg sover ikke. Jeg er altid træt, doktor.
Har du fået en øjenbrynstransplantation?
Selvfølgelig ikke!
Jeg har det skidt.
Godmorgen, Mara.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Mara Haragushiku. Hun er 36 år gammel.
Med hendes symptomer og forhistorie…
Hun har mononukleose.
Nå, er alle enige?
Hvad mener I?
Har du været i kontakt med katte?
Jeg er allergisk over for dem.
Undskyld, hun skal svare.
Undskyld.
Har du været i kontakt med katte?
Selvfølgelig ikke.
Er du skør? Det ville være enden på mit forhold.
Er du sikker?
Hvordan kan hun se det? Det ser naturligt ud!
Mara, dit helbred er på spil her.
Okay.
Jeg var i kontakt med katte.
Jeg spiste middag med venner fra skolen,
hos min eks, men Geraldo ved det ikke.
Han er jaloux.
Toxoplasmose.
Lulli har ret.
Juhu! Sådan!
Vanessa, vi er på samme hold.
Ja, doktor. Undskyld. Jeg gik over stregen.
Selvfølgelig.
Det er utroligt!
Hvorfor har du først fået den kraft nu?
Hvordan fandt du ud af, at hun løj?
Sjette sans.
Den næste patient er Jean Azevedo, 54 år gammel.
Lulli, hvad er din diagnose?
Træthed. Og hårtab.
Hypothyreoidisme.
Perfekt.
Ja!
Er alle enige?
Og hvorfor tror I, Lulli havde ret så mange gange?
Hun er et geni, og hun er min ven.
Undskyld, venner.
Sært. Hvordan kan hun være et geni og din ven?
Åh, Elena…
Hvad mener du, Lulli?
Jeg lyttede til patienterne.
Præcis!
I kan holde fri.
Vi ses i morgen.
Lulli.
Er du okay?
Ja, jeg har det fint.
-Bare træt. -Det tænkte jeg nok.
Du lød som en hel sæson af House i dag.
-Vil du have et lift? -Ellers tak. Jeg skal mødes med Julio.
Vi skal tale sammen. Ting venner taler om.
-Okay. Ses vi senere? -Ja.
-Hvad? -Jeg vil ikke læse tanker mere.
Jøsses…
Hvad?
-Jeg vil ikke læse tanker mere. -Hvorfor?
Folk har ret til at bestemme, hvad folk skal vide.
Det føles, som om mit hoved eksploderer!
-Rolig, træk vejret. -Jeg kan ikke mere.
Jeg er her. Rolig.
Vi er videnskabsfolk, ikke? Fremtidige læger?
Så lad os tage det alvorligt.
Jeg tager dig et sted hen, så vi kan komme til bunds i det her.
Kom med mig.
Kom nu.
ÅNDELIGE KONSULTATIONER
Lulli?
Luk øjnene.
Lulli?
Luk øjnene.
Lad energien flyde.
Med kærlighed og intensitet.
Jeg kan læse Lullis tanker.
-Kan hun lide det? -Nej.
Hun vil dræbe Romina. Og dig, der bragte hende hertil.
Hvad ser du?
Du er meget bekymret.
Meget!
Og en flot mand.
Meget.
Diego er flot.
Du må lukke universet
ind i dit liv.
Okay, men jeg ved ikke, hvad det betyder.
Selvfølgelig! Du tror ikke på noget.
Du lytter ikke til folk.
Du har et alvorligt problem.
Og du er bange,
fordi du tror, det er permanent.
Ja.
Men jeg er her på grund af et problem.
Det er nemt.
Hvad er det? Hvad gør du?
Jeg vil gerne læse din hånd.
Når hun vil læse hånden, betyder det, at…
Lulli?
Giv mig din hånd.
Fokuser.
Jeg ser meget forvirring.
Hvad er der med dig, skat?
Jeg læser tanker.
Hun er skør.
Nej. Jeg er ikke skør.
Jeg sagde, at jeg læser tanker.
Selvfølgelig ikke!
Tosset, så tosset, skruptosset, Macarena
"Macarena"? Virkelig?
Slip mig. Du er en heks. Du er betjent!
Hvor er din accent?
Jeg lover at holde op med at lyve!
-Virkelig? -Ja!
Det kan jeg ikke!
Det kan du. Kom så! Vanessa, Julio!
Nej, slut dig til mig! Vi bliver rige!
-Jeg tager et kort. -Nej!
Forestil dig dit talent og min karisma! Ring, hvis du skifter mening.
-Kom ind, for pokker! -Jeg er imponeret. Du er et fænomen.
-Hvad laver du? -Stop!
Jeg vil ikke høre det. Vær sød at forstå!
Vi må skubbe.
-Igen? -Bilen er altid i stykker!
-Vent. Hør… -Ud.
Jeg tror, du kan leve med denne gave.
Kald det ikke en gave! Jeg kan ikke læse de tanker, jeg vil!
Og jeg synes, du skal fortælle Diego sandheden.
Stop det! Jeg er forvirret nok. Lad os skubbe bilen og tage hjem.
-Ind! Det er vores chance. -Ind!
Luk døren!
Ja, vi plejede at synge her.
-Se, hvem der er der. -Hvem?
Hej, skat.
-Julio! -Hej, Diego!
-Vanessa. -Hej.
-Har du det bedre? -Hvorfor?
Var du ikke træt?
Lidt, men jeg har det bedre nu, hvor jeg er sammen med dig.
Ja, klart.
-Diego, hvordan går det? -Fint, og du?
Tja… Er Ricardo her?
Ja, han…
Han er derovre.
Med Elena.
Meget morsomt.
Lige et øjeblik.
-Vanessa! -Hej, Jaque!
-Hvordan går det? -Hvordan går det?
Det er længe siden. Er du på landsholdet?
-Nej, der går lidt tid. -Ja.
Han er skadet. Har du ikke hørt det?
Det er slemt, ikke, Julio?
Lyt til din krop og pas på.
Ja, kroppen lyver ikke.
-Den lyver ikke, vel? -Helt sikkert.
Og vi skal lytte til vores tanker.
-Nå. -Ja.
Jeg går en tur. Det er et fedt sted.
Ja.
Hej, Ricardo!
-Hej. -Hvordan går det, Elena?
Fint.
Hvad er der med hende?
Hun må droppe skolen.
Hvad? Men det er…
…forfærdeligt.
Virkelig forfærdeligt.
Ja. Staklen er knust.
Og hvad med dit hjerte, Ricardo?
Det er bare et standardspørgsmål.
Hej med jer!
Hej, Julio. Hvad så?
Undskyld, Julio. Det er Ricardo.
-Hvad så? -Hej, dejligt at møde dig.
Så…
-Hvor er din drink? -Hvad?
Er du syg?
Jeg drikker ikke så meget.
Du er vist færdig med din. Jeg henter nogle drinks.
-Jeg hjælper. -Nej!
Nej, det er utroligt.
Jeg skulle til at bede dig om at hente nogle drinks.
Vi er på bølgelængde, jeg kan mærke det.
Ja.
-Vil du have noget mad? -Jeg er ikke sulten.
Ikke engang småretter? Jeg lover ikke at bestille rejer.
Hvad er der galt? Er du okay?
Ja.
Det er bare åndenød.
Vil du have noget vand, eller skal vi gå udenfor?
Nej, jeg har det bedre.
Er du sikker?
Okay. Kom her.
-Har I bestilt? -Jeg tager en øl.
-En øl. -Ikke endnu.
Jeg går udenfor alene.
-Virkelig? -Jeg er udenfor.
Jeg troede, du fejrede.
Mine forældre flytter, og jeg må ikke bo her alene.
Jeg forstår.
Du har aldrig kunnet lide mig, vel?
Aldrig.
Men du har heller aldrig kunnet lide mig.
Men jeg ved, hvorfor vi altid konkurrerer.
Jeg vil ikke slås med dig eller andre kvinder på grund af mænd.
Søstersolidaritet!
Det er det!
For søstersolidaritet!
Vent.
Generer rod dig?
Jeg mener trusser midt i stuen.
Hvorfor spørger du mig?
-Trusser i stuen. -Piger!
Ricardo beder jeg komme indenfor.
Jeg har længe ledt efter modet til at synge den.
I dag er dagen.
I dette vanvid Siger jeg, jeg ikke vil have dig
Jeg benægter det åbenlyse
Jeg skjuler beviserne
Men hvorfor skal jeg lyve
Hvis jeg ikke kan narre
Mit eget hjerte
Jeg ved, at jeg elsker dig
Syng med mig!
Slut med løgnene…
Skal vi gå?
-Hvorhen? -Det er en overraskelse.
Jeg vil have dig Jeg vil have dine kys
Jeg giver dig mit liv Gør med det, hvad du vil…
Lad os fejre vores første årsdag.
Sig, det er sandt Sig, at du savner mig
Kom nu.
Jeg fatter ikke, du har lavet alt det her.
Min far er væk i en uge.
Skal vi fejre hele ugen?
Vi fejrer, så længe vi vil.
Hej!
Hvad er der galt? Fortæl mig det.
Det ved jeg ikke. Jeg er nervøs, som om jeg vil udviske noget.
Det begyndte efter chokket.
Vi har aldrig rigtig talt om den dag.
Det ved jeg. Jeg forstod ikke, hvad jeg følte,
men jeg regnede det ud.
-Hør, Diego… -Lad mig tale ud.
Okay?
Jeg ser dig arbejde på hospitalet,
du tager dig af patienter, lytter til dem,
bekymrer dig om dem…
Jeg føler, at jeg ser dig nu, forstår du?
Jeg ved vist endelig, at jeg virkelig vil være læge.
Glem min far og hans forventninger og krav.
Jeg vil være den bedste læge, jeg kan, den bedste person, jeg kan.
Og det kan jeg kun med dig ved min side.
-Lad os skåle. -For os.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Diego!
Far!
Jeg troede ikke, at du kom tilbage allerede.
Det var jeg nødt til. Nødoperation. Meget kompliceret.
Godmorgen, dr. César.
Har du min Shields-bog? Jeg kan ikke finde den.
Det tror jeg ikke.
Nå?
Virkelig?
Hør.
Hvor mange gange har jeg bedt dig
sætte bøgerne tilbage?
-Okay? -Ja.
Undskyld.
-Min far… -Lytter ikke til folk, vel?
Overhovedet ikke.
Det var ikke planen, det skulle ende sådan.
Hør her.
Det var den bedste aften i mit liv.
Godmorgen.
-Kan du huske Lulli? -Huset er et rod.
-Jeg vidste ikke, du kom tilbage. -Tror du, det er et hotel?
Kom nu, far.
Kan du huske Lulli?
Godmorgen, dr. César. Jeg beundrer dig.
Din søn og jeg vil være kirurger.
Den pige bliver aldrig kirurg.
Paola var din assistent, ikke?
Hun er vores vejleder.
Og en dygtig kirurg.
Så dygtig, hun arbejder på et offentligt hospital.
-Hun kunne ikke klare min praksis. -Hun ville ikke.
Det siger hun.
Jeg forstår.
På hospitalet ser vi det virkelige liv,
mennesker i nød, der oplever lange køer, uagtsomhed.
-Det er intenst. -Det er spild af tid.
En talentfuld kirurg er meget værd.
Alle liv har samme værd.
Alle fortjener en talentfuld kirurg som dig og Paola.
Hvem ville have troet det! En idealist!
Vil du arbejde på offentlige hospitaler hele dit liv?
Det ved jeg ikke.
-Men det gør jeg. -Nej!
Vi diskuterer det ikke igen.
Du ødelægger ikke alt, jeg har opbygget, på grund af en ideologi!
Jeg vil gå min egen vej.
Hvorfor begynder du ikke med at blive klippet?
At skifte det slidte tøj?
Læger kan ikke ligne bøller.
Mine evner skaber mit ry, ikke mit udseende.
-Jeg er ikke dig! -Men du har mit navn!
Det var det eneste, jeg fik fra dig!
Hold op med at opføre dig som en forkælet møgunge!
Enhver medicinstuderende vil have en far som din.
Fordi de ikke kender ham!
De kender ham kun fra interviews og taler.
Så er det nok! Jeg vil ikke skændes med dig.
Hvis du ville få mig til at miste besindelsen, så tillykke.
Det lykkedes.
Farvel, Luma.
Er du okay?
Jeg har aldrig haft det bedre.
Hej med jer!
Uh, I har det samme tøj på som i går.
Vi må tale sammen. Det er sladder.
Jeg talte med Elena i går. Hun flytter ind hos mig.
Det er fantastisk!
Betyder det, I ikke skændes mere?
Og Ricardo er ledig.
Hun var bare lidt lun på ham.
Jeg forklarede, at jeg følte vi havde et stærkt bånd.
Jeg kender dig. Du vil have mig til at finde ud af det.
Du er tankelæser, Lulli.
Virkelig? Det er sidste gang. Kom så.
Jubi, hun er en tankelæser.
-Lig stille. -Undskyld.
Han fortalte mig om sin læg og træneren, der bad om en MR-scanning.
Jeg ringede til dr. Fernandes og fik en tid.
Er kampen i aften?
-Ja. -Ja.
Hvordan har han det, Ricardo?
Lægen fandt ikke noget.
Nej. Han lyver. Han er bange for at spille.
Hvad laver du?
Slap af, det er okay. Han fortalte mig alt.
Jeg forstår det. Han vil ikke dømmes.
Han vil ikke begå fejl, skuffe sin mor, træneren
og sine holdkammerater.
Det er normalt.
Hvem kender ikke det?
-Hvem kender ikke det? -Nej, hvem ikke?
Jeg talte med ham, og han lader til at være spændt på kampen.
Han ved, at alle har deres egne meninger,
og at vi ikke kan kontrollere folks sind.
Det kan vi ikke.
-Tænk, hvis vi kunne. -Jeg ved det!
Det ville være skørt.
Vi bør ikke undlade at gøre noget, fordi vi er bange for, hvad folk tænker.
Folk taler altid,
og det er okay.
Ricardo, der er en selvhjælpsbog gemt i denne flotte læge.
Vanessa…
Vil du hjælpe mig med noget?
Siden hændelsen har Lulli haft det underligt.
Jeg vil se, om det er takykardi.
-Kan du se på det? -Selvfølgelig.
Tjekke din puls.
Ved du, Elena flytter ind hos mig?
Virkelig? Alletiders.
Før hun flytter ind, vil jeg gerne invitere dig på middag på fredag.
Er du ledig?
Tak for invitationen, men jeg har planer fredag.
Virkelig? Hvilke planer?
Det er en familieting.
Du gætter det aldrig!
FARE
-Din puls er fin. -Lad mig tjekke.
Det er jeg god til.
Lulli.
Diego.
Er du okay?
Hr. Oscar har det ikke godt.
-Skal vi gå? -Ja.
Godmorgen, hr. Oscar.
Hej, smukke dame.
Kommer du for at sige farvel?
Nej.
Selvfølgelig ikke.
Jeg ville se, hvordan du har det.
Medicin kan ikke kurere alt.
Jeg er en byrde for alle.
Hvorfor bebyrde folk…
Tager du din medicin?
Selvfølgelig.
Nej.
Hr. Oscar, du er nødt…
Godmorgen, hr. Oscar. Vil du se din søn?
Det er det, jeg ønsker mest.
Jeg sørger for det.
-Tak, doktor. -Paola, hr. Oscar tager ikke sin medicin.
Hvor ved du det fra?
Det er bare en fornemmelse.
Jeg ændrer det til intravenøs behandling.
Hans tilfælde er alvorligt. Blødningen kunne have udviklet sig…
Hvad med drænage eller dekompression?
Måske.
-Vi får ham ikke overtalt. -Hans søn gør.
Kommer han?
Om jeg så skal trække ham herhen.
Lad os gå.
Ja?
Roberto?
Det er mig.
Vi arbejder på hospitalet, og vi vil gerne tale om hr. Oscar.
Roberto, han har ikke drukket i to år.
Han lyver.
Han har ikke meget tid, og han ønsker at se dig.
Han skulle have tænkt over det, mens han havde tid.
Ved I, hvor mange gange jeg ventede på skolen i timevis,
inden han dukkede op i en os af sprut?
-I det mindste dukkede han op. -Han har altid løjet.
-Han tænker kun på sig selv. -Jeg ved, hvad du mener.
Min far er præcis sådan.
Gik han glip af alle dine dimissioner og dine præsentationer på skolen?
Allesammen.
Er han alkoholiker?
Nej.
Han havde ingen undskyldning.
Men han er stadig min far.
Og jeg vil gerne tro, at han elsker mig.
Ikke så højt som din far elsker dig, men han gør det.
Roberto, jeg vil være helt ærlig.
Jeg har set din fars prøver.
Han burde være død.
Ved du, hvad jeg tror, holder ham i live?
Håbet om at se og kramme dig igen.
At sige undskyld.
Det er hr. Oscar, ikke?
Jo.
Skalpellen.
Han er klar til overvågning.
-Tror I, han dør? -Det tror jeg ikke.
-Jeg giver ham 40 % chance. -Tres.
Lad os tale med Roberto.
Du traf det rigtige valg.
Jeg bemyndigede bare operationen.
Du er her. Det er alt, der betyder noget. Tak.
Nej, tak til jer begge.
Vi har ikke gjort noget. Sig tak til Paola, verdens bedste kirurg.
Mor?
Diego husker stadig ikke, vi slog op.
Har du ikke fortalt ham det?
Det er skørt.
Kan du tro, at det ikke er det skøreste?
Åh nej! Hvad har du gang i?
Jeg kan læse tanker, mor.
-Det kan jeg også. -Virkelig?
Mener du det? Det ligger til familien!
Kvinder har en sjette sans, Lulli.
Nej, mor. Det er ikke på den måde.
Jeg siger, jeg kan læse tanker.
Efter chokket kan jeg læse tankerne hos folk, der rører mig.
Åh, Lulli…
Hun har vrangforestillinger. Er der ikke psykiatere på hospitalet?
Jeg har ikke vrangforestillinger.
Ja, der er mange psykiatere på hospitalet,
men ingen kan kurere det.
Slap af.
Jeg ved, det er skørt.
Hvorfor fortæller du det først nu?
Du har allerede meget at bekymre dig om. Jeg ville ikke gøre tingene værre.
Lulli, jeg vil altid bekymre mig for dig.
Uanset om du læser tanker, om du laver rod i tingene,
så er jeg din mor!
Tak. Jeg glæder mig til at blive fri for det.
Det kan jeg tænke mig.
Må jeg teste dig?
Ja.
Skal jeg tage to kilo på, mor? Hvordan kan du synes det?
Jeg ved ikke, hvornår jeg skal giftes, hvis jeg skal giftes!
Hold op med at tænke på det! Fjollet!
Mor…
Tak, fordi du sagde alle de ting.
Jeg havde brug for at vide, at nogen holder med mig.
Jeg har altid troet, at alle prøvede at trække mig ned.
Det er mange mennesker, skat.
Så mange mennesker holder med dig.
Du skal lytte til dem.
At lytte til dem, der elsker os, er godt for vores helbred.
Vent lidt!
Lægger Luís an på dig?
Jeg kan ikke tro det! Jeg støtter virkelig det forhold!
Så er de her.
Lad os tage til kampen, Lulli!
-Ind med dig. -Afsted.
-Kom! -Farvel!
HJEMME - 14 UDE - 15
Skal vi sætte nummer tre ind?
Ja!
Kom så, Julio!
Kom så!
-Åh gud! -Kom så!
Op!
Knus dem!
HJEMME - 15 UDE - 15
Kom så!
Hej!
-Ja! -Sådan!
Lad os vinde den her!
Den kommer. Op!
-Kom så! -Det er umuligt!
Sådan!
Fantastisk!
-Ja! -Ja!
Ja!
Julio!
Ja!
HJEMME - 17 UDE - 15
-Du er for sej. -Julio!
-De vil have os til at gå. -Se lige.
-Hvad så? -Du spillede så godt!
Lulli, du har aldrig fortalt mig, hvad Ricardo tænkte.
Hvad hørte du?
-Jeg ville sige det… -Bare sig det.
Bare rolig. Jeg har accepteret min skæbne.
-Du var fantastisk. -Tak.
Du er sej.
-Hej. -Vi mistede vores mand.
Hej, træner. Det er Ricardo.
-Rart at møde dig. -Også dig.
De er et hot par.
Meget hot.
Diego!
Jeg er glad for, alt gik godt.
Han kunne være død.
Lad os gå udenfor. Kom nu.
Jeg ville ikke sige noget, men jeg sagde, de skulle operere, ikke?
Jo. Slip min hånd! Er du skør?
Du havde ret.
Og du hentede Roberto.
Det gjorde vi faktisk.
Du er skabt til det her, Diego.
Måske bør du ikke være læge!
Jeg er bare ærlig.
Du bør ikke være læge!
-Hvad? -Det er slut, Lulli.
Det er slut.
Er du okay?
Lulli.
-Er du okay, hr. Oscar? -Rør den ikke!
Jeg husker.
Måske bør du ikke være læge!
Du sagde, jeg ikke burde være læge! Vi havde slået op.
Du har løjet hele tiden!
Tilgiv mig, Diego.
Jeg var bange for at miste dig.
Jeg ville ikke såre dig, men jeg kunne…
Nogen gang kan vi ikke finde ordene, vel?
Ved du, hvilken vej er brolagt med gode intentioner?
Lulli…
Diego!
Diego, tal med mig! Hjælp mig!
-Diego! -Diego? En båre!
Diego, tal med mig! Hjælp!
Diego!
-Bliv hos mig! -Hvad skete der?
Den smerte i benet. Den begyndte, da jeg kom tilbage.
Det er bare åndenød.
-Undskyld mig. -Løft ham.
Hurtigt. En, to, tre.
Lad os tage ham til akutmodtagelsen!
Paola, han skal opereres. Det er lungeemboli.
-Hvad? -Tro på mig!
Han rejste langt og havde smerte i benet og åndenød.
Stol på mig!
Det giver mening. Vi tjekker.
-Vi skal bruge et ekko. -Okay.
Alt skal nok gå, Diego. Jeg er her.
Det er tydeligvis en blodprop.
Vi må operere.
Overvåger.
Paola.
Ja?
Hans hjerte! Elektrochok!
Hurtigt! Kom nu!
Væk! Træd tilbage, Lulli!
-Lulli! -Lulli!
-Han skal opereres nu! -Lulli!
-Vanessa, hjælp Lulli. -Hjælp!
-Hurtigt! -Er du okay?
Jeg er okay.
Kom. Kom med ham.
Vanessa…
-Jeg kan ikke lade ham være alene. -Han er ikke alene.
Han skal nok klare sig.
Tror du virkelig på det, eller siger du det bare?
Kan du ikke læse mine tanker?
Væk! Træd tilbage, Lulli!
Det kan jeg ikke.
Så må du tro på mig.
OPERATIONSSTUE
Alt gik fint. Han klarer sig.
-Må jeg se ham? -Ja, gå ind.
Vi ses.
Lulli.
Bed mig ikke om at gå.
Hej, Luma.
Far.
Vil du skræmme mig ihjel?
Jeg ville komme før, men jeg opererede.
Jeg er glad for, du kom.
Hvordan kunne du tro, jeg ikke ville?
Åh søn…
Vi skændes, vi slås,
men jeg elsker dig, knægt!
Meget.
Glem aldrig det.
Jeg elsker også dig, far.
Hvordan har du det?
Jeg har det fint.
Ikke, Paola?
Jo, Diego.
Takket være Lulli.
Lulli?
Reddede du mig?
Nej.
Det var Paola.
Verdens bedste kirurg reddede dig.
Jeg hjalp bare lidt.
César, jeg vil vise dig noget.
Hvilken slags hjælp?
Jeg lyttede til dig.
TO ÅR SENERE
Hej. Se.
Kommer I ikke og får taget billedet?
Ja! Det er så uhøfligt!
Skynd jer.
-Lad os gå. -Hej.
Hør, du bliver verdens bedste kirurg.
-Så nu kan du forudsige fremtiden? -Ikke rigtig.
Jeg har valgt ikke at blive kirurg, så du bliver nummer et.
Du er så sjov!
-Er du sikker? -Helt sikker.
-Kom så! -Skynd jer!
-Kom! -Kom nu!
-Lad os gå.
Lad os tage et billede!
Ryk sammen!
Tre, to, en. Sig appelsin!
-Appelsin! -Appelsin!
FREMTIDENS LÆGE
UNIVERSITETSDIPLOM
KLINISKE NØDSITUATIONER MENNESKETS ANATOMI
Denne skøre oplevelse endte med at være umagen værd.
Jeg lyttede aldrig, og det blev jeg tvunget til.
Og se, hvad der skete.
Jeg lyttede til mig selv
og fandt ud af, at jeg ville specialisere mig i mennesker.
Jeg kender dig vist.
Virkelig? Hvorfra?
Så jeg vil lytte med mine ører og mit hjerte.
Fr. Dolores? Jeg kan ikke tro det! Dejligt at se dig!
I lige måde!
Jeg er glad for, du er her.
I lige måde. Jeg er meget glad, og meget tilfreds.
-Hvordan har familien det? -De har det fint. De kommer snart.
-Ja, tag dem alle med. -"Lad os gøre det!"
Hvad bringer dig hertil, fr. Dolores?
SLUT
Tekster af: Maiken Waldorff