"Hon noterade filosofiskt datumen som passerade under årets alla dagar.
Hennes födelsedag och alla andra dagar
vars händelser särpräglats av hennes delaktighet.
En eftermiddag kom hon på att det fanns ytterligare ett datum
av större betydelse.
Hennes egen död.
En dag som lömskt låg undanskymd bland årets alla andra dagar,
men likväl tveklöst fanns där.
När skulle den inträffa?"
Fattar du?
Jag tror det.
Vi har en födelsedag.
Och en dödsdag. Datumet som vi kommer att dö.
”En lömsk och undanskymd dag.”
Fantastiskt, va?
Det förtrollade mig som 14-åring, så du borde vara redo nu.
God jul.
Jag har skrivit inuti.
"Du kommer aldrig läsa den här.
Glad jul i alla fall.
Med kärlek, antar jag, från Em.
December 1988."
Rörande.
Tack.
-Förlåt, jag har inget till dig. -Det är lugnt.
Jag snor pengar ur din plånbok sen. Eller din pappas.
Hallå där.
Middag.
Tack, Alison.
Jag ska läsa den.
Tack.
-Ska vi gå? -Ja.
EN
DAG
15 JULI
Mamma!
In med dig, älskling. Kom.
Callum är där uppe. Jag kommer alldeles strax.
Du borde inte ha gått dit idag.
Vad menar du? Det är min dag. Vi hade kul.
Andra mammor ringde mig och sa att du…
-Det stämmer inte. -Vad stämmer inte?
Vad du än tänker säga.
-Du har druckit. -Nej.
Eller, det fanns öl på festen.
-Och vodka? -På ett barnkalas?
Skulle inte tro det.
Men när jag tänker på saken, det blev lite svamligt efter gelén.
Jag kan känna det på lukten.
Vodka luktar inte.
Det här är mitt fel.
Det här var inte rätt dag.
Det är bara en dag.
Dex, kom in.
Tack, men jag väntas på andra ställen.
-Se dig för, ditt fyllo! -Sorry.
Jag kan inte servera dig.
Okej.
Taxi.
Flytta på dig, jävla idiot!
Vill du ha en dans?
Emma dog för ett år sen.
Mördades, menar jag.
Mördades av en vårdslös förare.
Ledsen, Barbara.
Depp-Dexy.
-Vad gör du? -Vad?
Vad?
-Vad fan gör du? -Det är fan fel på dig! Steve!
Jag pratade med dig.
Vänta! Nej, vänta!
Ge mig mitt kreditkort. Vänta.
Callum!
Förlåt, Sylvie.
Dexter, kom.
Gråt inte.
Lyssna på mig.
Vi ska bara fräscha upp dig lite.
-Kan du inte ta henne i två minuter ens? -Hon vill bara ha dig.
Varför då tror du? Du försöker inte ens.
-Nu börjas det igen. -Du bryr dig inte.
-Du visar det extremt tydligt. Inte undra… -Måste vi prata om det här nu?
Herrejesus.
In med dig.
Jag fixar lite soppa.
Ingen soppa.
Du måste äta nåt.
"Hon noterade filosofiskt datumen som passerade under årets alla dagar.
En eftermiddag kom hon på att det fanns ytterligare ett datum
av större betydelse.
Hennes egen död.
En dag som lömskt låg undanskymd bland årets alla andra dagar."
Fattar du?
Jag tror det.
Vi har en födelsedag.
Och en dödsdag. Datumet som vi kommer att dö.
”En lömsk och undanskymd dag.”
Hon verkade lite berusad, va?
Kanske lite.
Hon var nog nervös.
Allt högljutt prat om välfärdsstaten.
Hon är socialist. Hon är passionerad.
Socialist eller inte, man behöver inte skrika.
Hon kallade mig fascist.
Dexter.
Jag har en finare flaska ni kan ta.
Det här blir bra.
Tack.
Dexter?
Tror du att det här kommer att bli ett årligt firande?
Jag vill verkligen inte ha
ett förtroligt samtal.
Vill du?
Nej.
Helst inte.
Jag kan bara säga att jag tror att det bästa du kan göra
är att försöka leva ditt liv som om hon fortfarande levde.
Tror du inte att det vore bäst?
Jag vet inte om jag kan.
Men du måste försöka.
Vad tror du jag har gjort de senaste tio åren?
15 JULI
Fan också. Förlåt. Jag ville inte bli sen.
Herrejesus.
-Överraskning! -Överraskning!
Vi ville inte att du skulle vara ensam ikväll.
Vad fint du bor. Bra läge nära The Heath.
Och långt från tuben.
Jag har inte gjort nåt med det än.
Packar fortfarande upp.
Så, älskling. Här.
Tänk att det gått två år.
För dig, Dex.
För att starta på nytt.
Och för Emma.
-För Emma. -För Emma.
Jag kommer fortsätta krama dig.
Ammades era barn, Stephen?
Va?
Nej, vi… Folk gjorde inte…
Nej.
Besiktningsman.
-Verkar rätt solitt. -Jo, jag har köpt det nu, så…
Vad snällt av er att komma hit.
Vad ska vi annars göra?
Förra året gick jag till vår gamla lägenhet i Clapton,
bara stod där och kände ingenting.
Jag kände nåt. Att du hade tjänat en förmögenhet om du behållit stället.
-Clapton är ganska åtråvärt. -Graham, kan du ta ledigt idag?
Det var ett skitställe.
Bättre än din hemska ungkarlslya.
Ja, det var en fjantig lägenhet.
Den var ju helt otrolig.
Emma gillade den inte.
Det här kanske ska bli en ny tradition.
Liksom, att prata om våra minnen av Emma.
Och tittar till varandra. Som, Ian. Gud.
Jag har inte sett dig sen… Ja, sen Emma dumpade dig.
Kakor.
Jag fixar.
Hej.
Det här måste vara en svår dag för dig.
Jag vet inte.
Det är bara en dag.
Tillys inbjudan förvånade mig.
Jag blev glad, eller
inte glad.
Hur mår du, Dexter?
Jag tyckte att du var en idiot.
Som du säkert vet. Bara så överskattad.
Men…
Men Emma,
som hon älskade dig.
Det var inget snack om saken.
Du gjorde henne lycklig.
Vilket var irriterande.
Inte direkt.
Okej, jag…
Jag måste tillbaka till familjen.
Inte mamma och pappa. Jag har fru och tre barn nu.
Wow. Har du?
Förlåt. Lät det som att jag skröt?
Nej, inte alls.
Okej, jag antar att min poäng är…
Gud, vad är min poäng?
Jag förväntade mig nog aldrig det.
Att det skulle kunna hända mig.
Så det jag vill säga till dig är,
ge inte upp.
Okej, då så…
Taunton.
-Vad händer i Taunton? -Det är där vi bor.
Ligger inte det tre timmar härifrån?
Mer eller mindre.
Och du kom ända hit?
Ta hand om dig, Dexter.
Kom nu.
-Vi måste dra. -Ska alla gå?
Det räcker kanske så, du vill säkert ha lite lugn och ro.
-Graham. -Tack, pappa.
Är alla barn här? Har alla varit på toa?
Hejdå, fulis.
Vi älskar dig.
Hejdå.
Hejdå. Okej.
Först till bilen får sitta fram. Kom nu.
Inte för att vara jävlig, men du behöver nån som kollar på listerna.
Toppen.
Ring om du behöver. Du har kommit långt det här året.
Ledsen för det med dig och Callum.
Det är lugnt.
Ogenomtänkt av mig.
-Jag förstår om du skrattar åt det. -Det skulle jag aldrig göra.
Nu när vi båda är ensamma, kanske vi ska bli ihop igen?
-Jag vet inte, jag… -Jag skojar.
Jaha, okej.
-Ska jag grimasera mer, eller? -Nej, det var kul.
Det var kul.
Jag jobbar på det.
Jasmine.
Ett ögonblick.
-Hejdå, pappa. Älskar dig pyttelite. -Älskar dig en fläck.
-En prick. -En molekyl.
Ses på lördag.
Jag tar inte illa upp.
Om du gör dig av med det.
Det skulle jag aldrig göra.
Behåll fotona bara.
Jag var faktiskt rätt snygg som 20-åring.
Men jag uppskattade det inte då.
Det gjorde jag.
Ibland gjorde du det.
Ibland inte.
Det kommer inte vara såhär för alltid.
Varför inte då?
Vad kommer att ändra på saken?
Tid.
Nej, det är…
Det känns redan lättare, Em.
Vad rolig du är.
Nåväl.
I år kan du åtminstone däcka på din egen matta.
Den är inte tillräckligt full för det.
Ja.
Då går du till nån butik.
Och köper ett par flaskor till. Och kanske några cigaretter.
Sen röker du dem härinne, vilket du kommer ångra,
för du blir aldrig riktigt av med lukten.
Och Tilly ringer sen.
Och Sylvie.
Men du vill inte låta ledsen eller arg, så du svarar inte.
Vilket betyder att du måste ringa upp båda två imorgon
och säga att du somnade tidigt.
Och din pappa, för de ringde honom med.
Men de tror dig inte.
Och du känner dig skyldig och bakfull och bara…
…skit.
Hela dagen.
Och så fortsätter det.
Tills det inte är så längre.
För en dag
är det inte så.
15 JULI
Ursäkta. Gå inte på gräset, tack.
Åh, okej.
Ursäkta. Förut kunde man
dansa här.
Här bor jag.
Du borde sagt hej.
När?
När du såg mig.
Pappa, vad gjorde du när du bodde här?
-Vad jag gjorde? -Inte mycket, vad jag minns.
Jo, jag gick på många fester.
Titta, pappa. Det är folk där uppe.
Det är Arthur's Seat.
Vem är Arthur?
Jag vet inte, men jag kan ta reda på det.
Hur kom de upp dit?
Man kan gå upp dit.
Kan vi göra det?
Vi ses på hotellet sen.
Hejdå, hjärtat.
Okej.
Det är ganska brant, Jazzy. Är du säker?
Säker.
Okej.
Pappa, vad långsam du är.
Går det bra där nere?
Ska jag kontakta räddningstjänsten?
Titta.
Där är Royal Mile
och slottet
och Calton Hill.
Och där nere
träffade jag Emma.
Det är St Swithin's Day idag.
Vad är det?
Femtonde juli.
Om det regnar idag, så regnar det hela sommaren. Nåt sånt.
Det kommer inte att regna idag.
Pappa, jag fryser. Kan vi gå ner nu?
Kom.
Får jag säga nåt som kommer lugna dig?
Tro inte att jag bryr mig.
Det blev som det blev igår för att du var full.
-Emma. -Nej. Låt mig prata klart, okej?
Men jag hade i alla fall jättekul.
Jag har inte gjort så mycket sånt. Inte som du. Men jag gillade det.
Du är fin, Dex, när du vill vara det.
Det kanske bara är dålig tajming,
men du borde åka till Kina, Indien eller nåt, och hitta dig själv.
Jag kommer ha det bra här.
Jag vill inte följa med. Jag vill inte att du skickar vykort.
Jag vill inte ens ha ditt nummer.
Inte gifta mig och skaffa barn med dig heller.
Och jag vill inte få till det igen.
Vi hade en grym natt ihop helt enkelt. Jag kommer alltid att minnas den.
Och om vi springer på varandra nån gång i framtiden, typ på en fest
så blir det också bra. Vi kan småprata lite.
Vi skäms inte för att du haft handen innanför min tröja, och vi är bara…
Du vet, avslappnade.
Okej?
Du och jag, vi är bara vänner.
Överens?
Överens.
Ångrar du dig?
Nej.
"Tjejen jag låg med på min examen. Vad hette hon nu igen?"
Jag är ingen fotnot.
En fotnot?
Ja, i historien om ditt liv.
Kom, Jazz.
Emily!
Jag trodde jag förlorat dig.
Så…
Vi ses då.
Ja, jag hoppas det.
Jag hoppas också det.
Hejdå, Em.
Hejdå, Dex.
Hejdå.
Em?
BASERAD PÅ BOKEN "EN DAG"
Undertexter: Jessica Roos