To je poslední šperk.
- Kde jsi byl? - Dorazily všechny šperky?
Polignac přinesl diamantový diadém Heleny Savojské.
Trezor se otevře až na ocenění. To proběhne za 15 hodin.
Díky, Alaine.
Perfektní.
Jdeme dovnitř.
Na dva dny jsi zmizel. Kde jsi byl?
Objevoval jsem město.
Paní Polignacová zmizela taky. To je mi ale náhoda.
Byl jsi s ní, že jo?
Proto jsi přišel pozdě.
Slibovals, že nás neohrozíš, ale neustále to děláš.
Přestaň se chovat jako moje žárlivá přítelkyně. Co ti vadí?
Odinstaloval jsi kamery z Polignacova domu?
Ne.
Nečekal jsem, že loupež provedeme tak brzo.
Pak že nás ohrožuju já.
Není to můj úkol, ale odinstaluju je, až budete svářet.
Tak do obleků.
Nahrávám smyčku trezoru s klenoty.
Až budete připravený,
pošlu ji na monitory ostrahy, ať můžete dovnitř.
- My můžeme. - Pouštím video předsíně.
Hotovo.
ŽIVÝ ZÁZNAM
NAHRANÝ ZÁZNAM
Jsme připravení vstoupit do trezoru.
Hotovo.
Cameron.
Nechte všechny krabice na svém místě. Nesmí se pohnout ani o milimetr.
Až Keila smyčku zastaví, musí být na stejném místě.
Do akce.
Šperk 26.
Šperk 56.
Šperk číslo pět.
Šperk 59.
Šperk 46.
Šperk 53.
Šperk 23.
Šperk 36.
Eleanora Avignonská.
Šperk 39. Náhrdelník Beatrice Boloňské.
Přesně pro tohle stojí za to žít.
Co ty o tom víš?
Jsi přesně ten šmejd, co se neštítí zničit cizí manželství,
jen aby si tři dny užíval s ženskou.
Šperk 62.
Co ji svede z rozmaru. Přesvědčí ji, že jí nestačí, co má.
Nebylo to z rozmaru.
Po uši jsem se do ní zamiloval.
Tak se máš udržet a prokázat jí úctu.
Co je to za lásku, když ničí životy?
Šperk číslo 11.
Jak to můžeš nazývat láskou? Je to podvod.
Tvý číslo, jméno...
Za dva dny beze stopy zmizíš.
Nevzdal bych se ani vteřiny té lásky jen proto,
že nevydrží.
Až tu skončíme, ponořím se do propasti bolesti.
Ale do té doby budu žít.
Tady je poslední.
Jsi zvrácenej narcis.
Vážně věříš, že za všechnu tu bolest stojíš?
Samozřejmě.
Pět minut s Camille
skýtá daleko víc vášně než vaše 20letá manželská šaráda.
Nevšiml sis, že tě Carmen trpěla jen proto,
že nepotkala nikoho lepšího?
Slyšel jste to?
Co, pane?
Uvnitř se ozvala rána.
Nejspíš se jen rozpíná ocel. Občas to dělá.
Slyšeli to.
Vidíte? Vše je v pořádku.
- Otevřete dveře. - Trezor má zpožděné otevírání.
Ne trezor. Předsíň. Zkontrolujte ji.
Jdou do předsíně. Musíte ji okamžitě uzavřít!
Vypínám smyčku.
- Všechno v pořádku. - Ano, viděl jsem.
Mám spustit časovač?
Asi se chystají otevřít trezor.
Ne, nestojí to za to.
- Jdu domů. Dobrou noc, Alaine. - Dobrou noc.
Polignac odchází.
Je v hale. Jde domů.
Můžete pokračovat.
Dokončím, co jsem začal. Kvůli mladým.
Ale tohle je naše poslední loupež.
Až vytáhneme kořist z trezoru,
odnesu ji s Roiem do hotelu, zatímco vy uvedete vše do původního stavu.
Do čtyř hodin musí být vše na svým místě.
PAPÍROVÝ DŮM BERLÍN
Nechal jsem klenoty u Damiána.
Spí.
Jdeme.
Pojď sem.
Jdeme.
Jakmile budeme mít šperky, zameteme za sebou stopy.
Vrátíme vše do původního stavu.
Ocel zase svaříme.
Uklidíme pozůstatky po sváření a spoj zamalujeme.
Znovu budeme kouzlit, aby nikdo nepoznal, že jsme tam byli,
a nemohli nás z ničeho podezřívat.
- Zbyly jen kamery v ložnici. - Postarám se o ně.
Vezmi tyhle a opatrně se jich zbav.
Určitě víte, co děláte?
Cože?
Chloroform nebyl součástí plánu.
Damián má pravdu.
Váš poměr ohrožuje loupež.
Ty mě tu chceš morálně poučovat?
Ty mě?
Vážím si toho, že jsi můj věrný psík.
Ale nejspíš jsi najednou zapomněl,
že jsi ještě nedávno vykrádal s nožem benzínky.
Takovej analfabet jako ty
mi nemá právo kázat o etice.
Koukej vypadnout.
Splň, co máš. Já vím, co dělám.
Pojď sem.
Ty jsi ale fešák. Pojď ke mně.
Tak jo, pojď se mnou.
NEDÁVNÉ CÍLE
POTVRDIT ADRESU
ANO
Až to dokončíme, nezůstane po nás ani stopa.
Kdy vypneme vysílač zabezpečení?
Okamžitě se objevíme na monitorech.
Pokud se nestane něco nečekaného, spustíme to, čemu říkáme „velký třesk“.
Přímo pod aukčním domem
se táhne jedno z pařížských podzemních vedení vysokého napětí.
Má přes 20 kilovoltů.
Když ho napojíme na třífázové rozvody a obejdeme diferenciály,
vytvoříme tak silný proudový náraz,
že uškvaří veškerou elektroniku v budově.
Ale před tím musíme udělat něco jiného, abychom to ještě víc zamotali.
Zavoláme ostraze a budeme předstírat, že jsme z ústředí.
Jak už všichni ví, zeptají se na bezpečnostní heslo.
Řekneš jim své a oni zase jejich.
Tou dobou si je už Keila bude pamatovat.
Volám z ústředí. Prosím, řekněte své heslo.
Bílý kůň 33. A vaše?
Polárka 74.
Poslouchám.
Zaznamenali jsme pohyb kolem budovy.
Podezřelé vozy a osoby v okolních domech.
Zkontrolujte, jestli je vše v pořádku.
Dobře.
Až se jich policie zeptá, jestli byli celý večer na stanovišti
a hlídali kamery,
budou muset přiznat, že ne.
Že se na pár minut vzdálili.
Začnou uvažovat, jestli náhodou nepřišli hlavním vchodem.
- Alaine? - Volali z ústředí.
- Co se děje? - Pojď.
Upozorni ostatní.
Alaine?
Nic tu není.
A v tu chvíli, přesně v 3:00,
odpálíme tak velkou petardu,
až z toho ochrance stoupnou vlasy na hlavě.
Slyšíš mě, Bertrande?
Nejen, že vyhodíme celý kamerový systém v domě,
ale také otevírací mechanismus dveří trezoru.
Všechno v pohodě?
- Je to zablokovaný. - Co?
Co je zablokovaný? Zkus to znova.
Do prdele.
Budou muset zavolat technikům.
Vzhledem k tomu, že společnost sídlí v Ženevě a budou tři ráno,
v nejlepším případě
se jim podaří trezor otevřít až za šest hodin.
Díky tomu budeme moct v klidu odmontovat všechny vysílače.
Tak nadobro zavíráme.
Utěsněno.
AUKČNÍ DŮM
Až skončíme s elektronikou, pustíme se do zdění.
Zaděláme dveře do technického zázemí a opustíme ho, jak jsme ho našli.
Použijeme k tomu staré cihly stejné jako ty, co jsme rozbili.
Veškeré vybavení necháme v tunelu.
Jeřáb, kladkostroje, dvojitý motor s diamantovým drátem...
- Dozer. - Dozer.
Pak tunel zazdíme.
Bude to jako zazdít logistickou stránku plánu.
Představte si to nadšení, až ho tak za 600, 700 let najdou.
Budou to fosílie naší loupeže.
Zapíšeme se do historie.
AUKČNÍ DŮM
Vše dokončíme asi ve tři nebo ve čtyři ráno.
Do hotelu se vrátíme po skupinách.
Máte zákaz kamkoli chodit.
Nulový pohyb.
Následující den se jednotlivě mezi devátou a desátou odhlásíme.
V noci utéct nesmíme. Vypadalo by to podezřele.
Ještě předtím ale sbalíme šperky a pečlivě uklidíme pokoje.
NERUŠIT, PROSÍM
Nesmí tam po nás zůstat jediná stopa, jediné vodítko.
Musíme si promluvit.
Teď?
Potřebuju pomoct. Vylez.
Jsem v pyžamu.
- Pusť mě tam. - Ne.
- Na chvilku. - Teď ne.
Prosím, bude to chvilka. Pusť mě tam.
Čau, Bruci.
Nemůžu odjet z Paříže.
Ale můžeš. Všichni můžeme.
- Zítra odjíždíme. - Ne.
Šel jsem si pro pas do autopůjčovny, ale mají alarm.
Vrátil jsem se pro tebe, ať to nepodělám.
Dneska nesmíme odejít z hotelu.
A co mám dělat? Hodit si nohy nahoru?
Mají digitální kopii mýho pasu. Falešnýho, ale s mým ksichtem.
Představ si, že ukradneš 44 milionů
a necháš se chytit za vyloupení autopůjčovny.
Co když to neuděláme a chytí mě?
- Keilo, bude to rychlovka. - Ne.
Odpojíš alarm, hackneme jim počítač a vypadneme.
Bude to snazší než ukrást klenoty.
Co řeknu Cameron? Co když to práskne Damiánovi?
Řekni jí, že jdeme ven.
Nebude se chtít přidat? Je pro každou špatnost.
Keilo...
Nechceš jít ke mně?
Řekni ne.
Ne.
Hezký, Keilo.
Počkám venku.
Půjdeme si promluvit ven, ať tě nerušíme.
V pohodě, budu uklízet.
Keilo?
Pozor na vlka.
Bože, to bylo tak trapný.
Bude si myslet, že jsem do větru.
Neboj, určitě viděla horší věci.
Dojdu si do pokoje pro klíče.
Počkej, tam je Roi, ne? Co když řekne Berlínovi, že jsme šli ven?
Nech to na mně.
Roi, mohl bys nás tu na chvíli nechat?
- Cos říkal? - Že jdeme šukat.
Radši bys měl jít někam jinam.
A my si to tu pořádně užijeme.
Pověsím na kliku ceduli a sundám ji, až bude po všem.
Souhlas?
No, třeba ani šukat nebudeme.
To se uvidí.
Tohle se nedá naplánovat.
Kdyby něco bylo, tak super, ale zatím...
Se budeme mazlit, líbat...
Necháme to plynout.
Tak ukliďte, až skončíte.
Damiáne, jak se máš?
Co chceš?
Nepotřebuješ pomoc s úklidem? Nebo plechovkama?
Ne, díky. Není třeba.
Počkej.
Víš, Bruce a Keila si povídají...
v našem pokoji.
Nemohl bych se vyspat tady?
Cože?
Chceš se podělit o postel a naplnit ji toxiny?
- Čím? - Toxiny, Roi.
Potem, kůží, mazem, vlasy.
Jak si kdo ustele, tak si lehne. Doslova.
Tady Jimmy, teď nemůžu mluvit.
Jestli mi chcete říct něco, co mi změní život,
počkejte na pípnutí.
NEKOUKEJ NA MĚ
Zdravím, pravačko.
Chceš si pokecat na chodbě, nebo půjdeš dál?
Dneska chci jít dál.
Budu tu spát.
Tady?
Tak počkat.
Chceš říct, že jsme jediný dva lidi na světě,
co neslaví, že se jim podařilo ukrást miliony?
Jo, přesně tak.
Co jsi zač?
Zajímá mě,
co máš pod tou rukavicí.
- Návlekem. - Pardon, návlekem.
Co máš pod tím návlekem?
Tvůj starej život drsnýho kluka?
Chuligána z bowlingu?
Vsadím se, že tyhle ruce uměly rozdávat pořádný rány.
Co ta kérka?
Ukaž.
Zlobivá koza se zatočenýma rohama?
Co se těm kloubům stalo, že na nich budou až do smrti jizvy?
Ukaž.
Co nám to tady kouká?
Chapadlo.
To je chobotnice!
Snad nemáš na zádech celý akvárko.
Nebo to jsou tvoji mazlíčci, co...?
Už vím.
Viděls film Očista?
Jednu noc v roce je dovolený všechno. Žádný pravidla, žádný zákony, nic.
- Skvělej film. - Přesně.
Mohlo by to být dneska.
Stačí, když vypustíš to zvíře, co v tobě dřímá.
Zítra se jako Popelka vrátíš k slušnýmu životu...
Můžeš se zase stáhnout.
Cameron je chůva Berlínovo pravačky.
Víš co?
Co?
Třeba už mě nebaví být jeho věrným psíkem.
Jestli chceš, můžeme dneska zvýšit napětí.
A to se dělá jak?
Záleží, jak moc jsi šílená.
Dneska jsem...
na devíti a půl.
Já na 10,75 a stoupám.
Tak kam půjdeme?
Převlíkni se, ale nečeš se.
Dneska poletíme nízko.
PŮJČOVNA VOZŮ
Tady.
To snad ne.
- Je odpojenej. - Jak je to možný?
Nemusels mě sem tahat.
Myslíš? Ještě musíme z disku vymazat můj pas.
Je v tom počítači. Všechno si tam opsali.
Je chráněnej heslem.
KLIENTI - AUTA
Keilo!
Dole hrají čtyři chlapi poker.
Dejte mi pár minut.
Ještě jednou?
Myslíš, že si odneseš moje prachy? Zapomeň.
Kde ty esa bere?
Kdo jsi?
Amélie. Jsem nová.
Přišla jsem dřív kvůli fakturám.
A Michelle? Co se s ní stalo?
No...
Je zraněná.
To mě nepřekvapuje.
Ta ženská toho nenechá, dokud neunese náklaďák.
Víš, jak se dělá kafe? Jsem vynervovaná.
Jsem nervózní.
Jasně, jestli chceš kafe, udělám ti ho.
- V pohodě. - Díky.
Ale nenervuj se.
Všichni jsme tu jednou začínali.
Chlapi! Seznamte se s Amélie.
Naše nová kolegyně.
- Ahoj. - Ahoj, Amélie.
Ahoj.
- Někdo pivo? - Ne, díky.
- Dáš si pivo? - Ne, díky.
Jsi tu brzo.
Jsi tu nějak brzo.
Jo.
Jo, jsem.
Prý vám nesedí účetnictví.
- Dá si někdo pečený kuře? - Já. Tvoje žena je skvělá kuchařka.
- Já kuře nejím. - Proč?
- Jsi vegan? - Ne, nejsem.
Ale viděl jsem dokument o tom, jak je krmí.
Strkají jim do krku stříkačky a za dva týdny přiberou dvě kila.
A my to pak jíme a tloustneme.
Co se děje?
Zamrzlo to.
Znám spolehlivej způsob, jak to opravit.
Vždycky zabere.
Vypni to a znova zapni. A poběží to.
To nikdy nezklame.
Překlad titulků: Anna Farrow