‫זה התכשיט האחרון במכירה.‬
‫איפה היית?‬ ‫-כל התכשיטים הגיעו?‬
‫פוליניאק בדיוק הפקיד‬ ‫את נזר היהלומים של אלנה מסבויה.‬
‫הכספת תיפתח שוב רק בעוד 15 שעות,‬ ‫כשיוציאו את התכשיטים להערכה.‬
‫תודה, אלן.‬
‫- שה ויינו -‬
‫מושלם.‬
‫הגיע הזמן להיכנס.‬
‫נעלמת ליומיים. איפה היית?‬
‫חקרתי את העיר.‬
‫גם גברת פוליניאק נעלמה ליומיים.‬ ‫איזה צירוף מקרים.‬
‫היית איתה, נכון?‬
‫לכן הגעת לשוד באיחור.‬
‫הבטחת לי שתפסיק לסכן אותנו,‬ ‫ובכל זאת המשכת.‬
‫תפסיק להתנהג כמו חברה קנאית. מה הבעיה שלך?‬
‫הוצאת את המצלמות מהבית של פוליניאק?‬
‫לא.‬
‫חשבתי שנגנוב את התכשיטים רק בעוד יומיים.‬
‫ואני זה שמסכן את השוד?‬
‫זה לא התפקיד שלי,‬ ‫אבל אוציא את המצלמות כשתאטמו את המבואה.‬
‫בואו נלבש חליפות.‬
‫אני מקליטה סרטון של הכספת המלאה.‬ ‫תגידו לי כשתהיו מוכנים,‬
‫ואשדר את ההקלטה למסכים של המאבטחים‬ ‫כדי שתוכלו להיכנס.‬
‫קיילה, אנחנו מוכנים.‬ ‫-מפעילה את סרטון המבואה.‬
‫זהו.‬
‫- שידור חי -‬
‫- הקלטה -‬
‫אנחנו מוכנים להיכנס לכספת, קיילה.‬
‫זהו.‬
‫קמרון.‬
‫תשאירו את כל הקופסאות במקומן.‬ ‫אסור שהן יזוזו אפילו מילימטר.‬
‫כשקיילה תעצור את ההקלטה,‬ ‫כל הקופסאות חייבות להיות באותו מקום.‬
‫קדימה.‬
‫תכשיט 26.‬
‫תכשיט 56.‬
‫תכשיט מספר חמש.‬
‫תכשיט 59.‬
‫תכשיט 46.‬
‫תכשיט מספר 53.‬
‫תכשיט 23.‬
‫תכשיט 36.‬
‫אלינור מאביניון.‬
‫תכשיט 39. השרשרת של ביאטריצ'ה מבולוניה.‬
‫אלה הדברים שנותנים טעם לחיים.‬
‫מה אתה יודע על הדברים שנותנים טעם לחיים?‬
‫אתה חתיכת חרא,‬ ‫שבתמורה לשלושה ימים עם אישה בפריז,‬
‫מוכן לפרק זוגיות של עשר שנים.‬
‫תכשיט 62.‬
‫לפתות אותה סתם מתוך גחמה.‬ ‫לשכנע אותה שהיא לא אוהבת את החיים שלה.‬
‫זו לא הייתה גחמה.‬
‫אני מאוהב בה עד מעל הראש.‬
‫אז תתאפק ותפגין קצת כבוד.‬
‫איזה מין אהבה הורסת חיים?‬
‫תכשיט מספר 11.‬
‫איך אפשר לקרוא לזה אהבה? הכול מזויף.‬
‫מספר הטלפון שלך, השם שלך...‬
‫בעוד יומיים תיעלם בלי להותיר שום זכר.‬
‫לא אוותר אפילו על שנייה מהאהבה הזאת‬
‫רק כי היא תיגמר.‬
‫כשהיא תיגמר, אני אשקע בתהום הייסורים.‬
‫אבל עד אז אני אחיה.‬
‫זה האחרון.‬
‫אתה נרקיסיסט חולני.‬
‫אתה באמת חושב שזוגיות איתך שווה סבל כזה?‬
‫ברור.‬
‫בחמש דקות עם קמיל‬
‫יש יותר תשוקה‬ ‫מאשר בפארסה של 20 שנות הנישואים שלך.‬
‫אף פעם לא הבנת שכרמן התפשרה עליך‬
‫רק כי היא לא מצאה מישהו טוב יותר.‬
‫שמעת את הרעש הזה?‬
‫איזה רעש, אדוני?‬
‫שמעתי רעש בפנים.‬
‫אולי הפלדה מתרחבת. זה קורה לפעמים.‬
‫זהירות, הם שמעו רעש.‬
‫רואה? הכול בסדר.‬
‫תפתח את הדלת.‬ ‫-לכספת יש מנגנון השהיה.‬
‫לא, הדלת של המבואה. לך לבדוק שהכול בסדר.‬
‫הם נכנסים למבואה.‬ ‫ברוס, קמרון, תסגרו הכול עכשיו!‬
‫עוצרת את ההקלטה.‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-כן, ראיתי.‬
‫להפעיל את מנגנון ההשהיה?‬
‫אלוהים, הם הולכים לפתוח את הכספת.‬
‫- סופי נייד -‬
‫לא, אל תטרח.‬
‫אני הולך הביתה. לילה טוב, אלן.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫פוליניאק עוזב.‬
‫הוא בלובי. הוא הולך הביתה.‬
‫אתם יכולים להמשיך.‬
‫אסיים את מה שבאתי לעשות בשביל הילדים.‬
‫אבל זה השוד האחרון שלי איתך.‬
‫אחרי שנוציא את השלל מהכספת,‬
‫רוי ואני ניקח את התכשיטים למלון‬ ‫ואתם תחזירו הכול למקום.‬
‫יש לנו ארבע שעות להחזיר הכול למצבו המקורי.‬
‫- בית הנייר‬ ‫ברלין -‬
‫השארתי את התכשיטים בחדר של דמיאן.‬
‫הוא ישן עכשיו.‬
‫בוא נזוז.‬
‫בוא הנה.‬
‫בוא.‬
‫ברגע שנשיג את התכשיטים,‬ ‫נעלים כל זכר למה שעשינו.‬
‫נחזיר הכול למצבו המקורי.‬
‫נרתך מחדש את הפלדה.‬
‫נחליק את סימני הריתוך,‬ ‫נצבע את הפלדה ונאטום מחדש את הכספת.‬
‫שוב נעשה קסם,‬ ‫ואיש לעולם לא ידע שנכנסנו לכספת.‬
‫אפילו לא נהיה ברשימת החשודים.‬
‫נשארו רק המצלמות בחדר השינה.‬ ‫-אני אטפל בזה.‬
‫קח, תיפטר מזה בזהירות.‬
‫אתה בטוח בקשר לזה?‬
‫בקשר למה?‬
‫הכלורופורם לא היה חלק מהתוכנית.‬
‫דמיאן צודק.‬
‫הרומן שלך מסכן את השוד.‬
‫אתה מטיף לי מוסר עכשיו?‬
‫אתה תחנך אותי?‬
‫אני מעריך את המחויבות שלך‬ ‫לתפקיד הכלב הנאמן,‬
‫אבל נראה לי ששכחת‬
‫שעד לא מזמן שדדת תחנות דלק באיומי סכין.‬
‫אתה עדיין בריון אנאלפביתי,‬
‫אז אל תנסה ללמד אותי על אתיקה.‬
‫קדימה, זוז.‬
‫טפל בחלק שלך בתוכנית.‬ ‫אני יודע מה עליי לעשות.‬
‫בוא הנה.‬
‫בוא הנה. אתה חמוד כל כך. בוא.‬
‫בוא. בוא איתי.‬
‫- שנטילי -‬
‫- יעדים אחרונים -‬
‫- שנטילי -‬
‫- אישור כתובת -‬
‫- כן -‬
‫- שה ויינו -‬
‫כשנסיים את העבודה, נשאיר הכול ללא רבב.‬
‫מתי ננתק את השידור למערכת האבטחה?‬
‫ברגע שנעשה זאת, יראו אותנו במסכים.‬
‫לא אם יקרה משהו חריג לפני כן.‬ ‫משהו שאנחנו קוראים לו "הפיצוץ הגדול".‬
‫אחד מהקווים ברשת החשמל התת-קרקעית של פריז‬
‫עובר מתחת לבית המכירות.‬
‫זה קו של יותר מ-20 קילו-וולט.‬
‫אם נתחבר למערכת התלת-פאזית של הבניין‬ ‫ונעקוף את המנגנון הדיפרנציאלי,‬
‫נוכל ליצור נחשול מתח ענק‬
‫שיקצר את כל מערכות החשמל בבית המכירות.‬
‫אבל לפני הפיצוץ הגדול,‬ ‫נעשה עוד משהו שיוסיף לבלבול.‬
‫נתקשר למאבטחים‬ ‫ונעמיד פנים שאנחנו מהמטה הראשי.‬
‫כמו שכולם יודעים, זה מצריך קודי אבטחה.‬
‫אתם תגידו קוד, והמאבטחים יגידו קוד.‬
‫בשלב הזה קיילה כבר תשנן את כל הקודים שלהם.‬
‫זו שיחה מהמטה הראשי. תן לי את הקוד.‬
‫סוס לבן 33. מה הקוד שלך?‬
‫כוכב הצפון 74.‬
‫אני מקשיב.‬
‫זיהינו תנועה חשודה מחוץ לבניין.‬
‫מכוניות ואנשים שנכנסו לבניינים סמוכים.‬
‫אנא צאו לוודא שהכול כשורה.‬
‫בסדר.‬
‫כשהשוטרים ישאלו אותם אם הם היו בעמדות שלהם‬
‫וצפו במצלמות כל הלילה,‬
‫הם ייאלצו להודות שלא.‬
‫שהם עזבו את העמדות שלהם לשתיים-שלוש דקות.‬
‫זה ייצור ספקות.‬ ‫"אולי השודדים נכנסו מהדלת הראשית?"‬
‫אלן?‬ ‫-התקשרו מהמטה הראשי.‬
‫מה קורה?‬ ‫-בוא איתי.‬
‫תזהיר את האחרים.‬
‫אלן.‬
‫אין פה כלום.‬
‫ואז, בשלוש בבוקר,‬
‫נפעיל פיצוץ גדול כל כך,‬
‫שהוא יעיף למאבטחים את הפוני.‬
‫- שה ויינו -‬
‫ברטרן? אתה שומע אותי?‬
‫לא נקצר‬ ‫רק את מערכת מצלמות האבטחות של הבניין כולו,‬
‫אלא גם את מנגנון הפתיחה‬ ‫של הדלתות המשוריינות.‬
‫אלן, הכול בסדר?‬
‫הדלת חסומה.‬ ‫-מה?‬
‫הדלת חסומה.‬ ‫-מה זאת אומרת? תנסה שוב.‬
‫שיט.‬
‫הם יצטרכו להתקשר לטכנאים של הכספת.‬
‫מאחר שהחברה נמצאת בז'נבה,‬ ‫והשעה תהיה שלוש בבוקר,‬
‫עד שהם יפתחו את הכספת,‬
‫יעברו לפחות שש שעות, במקרה הכי טוב.‬
‫כך שנוכל להוציא את כל המשדרים בניחותא.‬
‫אנחנו סוגרים אותה לצמיתות.‬
‫הכול נאטם.‬
‫- בית מכירות -‬
‫אחרי שנסיים עם האלקטרוניקה, נעבור לבנייה.‬
‫נאטום את הכניסה לחדר השירות‬
‫ונחזיר את הקיר למצבו המקורי.‬
‫לשם כך נשתמש בלבנים ישנות,‬ ‫זהות לחלוטין ללבנים ששברנו.‬
‫נשאיר במנהרה את כל הציוד שהשתמשנו בו.‬
‫עגורן, גלגלות,‬ ‫מנוע דו-כיווני עם חוט יהלום...‬
‫הדחפור.‬ ‫-הדחפור.‬
‫ואז נסגור את המנהרה.‬
‫נאטום בפנים את החלק הלוגיסטי של התוכנית.‬
‫תארו לעצמכם איזו התרגשות תתעורר‬ ‫אם ימצאו את זה בעוד 700-600 שנים מעכשיו.‬
‫אלה יהיו "מאובני שוד".‬
‫נהפוך לחלק מההיסטוריה.‬
‫- בית מכירות -‬
‫נסיים בסביבות שלוש-ארבע בבוקר.‬
‫ניכנס למלון בקבוצות נפרדות.‬
‫באותו ערב אף אחד לא יוצא מהמלון.‬
‫אפס תנועה.‬
‫למחרת נעשה צ'ק-אאוט בנפרד,‬
‫בין תשע לעשר.‬
‫לא נברח באישון לילה. זה יעורר חשד.‬
‫אבל לפני כן נארוז את התכשיטים‬ ‫וננקה בקפידה את החדרים שלנו.‬
‫- נא לא להפריע -‬
‫אסור להשאיר שום ראיה.‬ ‫חייבים לסגור את כל הקצוות.‬
‫אנחנו צריכים לדבר.‬
‫עכשיו?‬
‫אני צריך עזרה. צאי.‬
‫אני בכתונת לילה.‬
‫תני לי להיכנס.‬ ‫-לא.‬
‫רק לרגע.‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫בבקשה, רק לרגע. תני לי להיכנס.‬
‫היי, ברוס.‬
‫אני לא יכול לעזוב את פריז.‬
‫ברור שכן. כולנו יכולים.‬
‫אנחנו עוזבים מחר.‬ ‫-לא.‬
‫הלכתי לקחת את הדרכון שלי מסוכנות ההשכרה,‬ ‫אבל יש שם אזעקה.‬
‫באתי לבקש שתעזרי לי, כדי שלא אפשל.‬
‫אסור לנו לצאת מהמלון הלילה.‬
‫מה אני אמור לעשות? לשבת בחיבוק ידיים?‬
‫יש להם עותק דיגיטלי של הדרכון שלי.‬ ‫מזויף, אבל עם הפרצוף שלי.‬
‫תדמיין שאחרי ששדדנו 44 מיליון אירו,‬ ‫יתפסו אותנו כי פרצנו לסוכנות השכרת רכב.‬
‫תדמייני שניתפס כי לא פרצנו אליה.‬
‫קיילה, זה יהיה מהיר.‬ ‫-לא.‬
‫תנתקי את האזעקה, ניכנס, נפרוץ למחשב ונלך.‬
‫הרבה יותר קל מאשר שוד תכשיטים.‬
‫מה אגיד לקמרון?‬ ‫היא חברה של דמיאן. מה אם היא תספר לו?‬
‫תגידי לה שאנחנו יוצאים.‬
‫ואם היא תרצה להצטרף?‬ ‫היא תמיד זורמת עם כל תוכנית.‬
‫קיילה...‬
‫רוצה לבוא לחדר שלי?‬
‫תגידי שלא.‬
‫לא.‬
‫יפה לך, קיילה.‬
‫אני אחכה לך בחוץ.‬
‫אנחנו יוצאים לרגע לדבר בחוץ‬ ‫כדי לא להפריע לך.‬
‫אל תדאגי, אני אמשיך לנקות.‬
‫קיילה?‬
‫תיזהרי מהזאב.‬
‫אלוהים, זה היה כל כך מביך.‬
‫קמרון תחשוב שאני מופקרת.‬
‫ברור שלא. היא ראתה דברים גרועים יותר.‬ ‫בואי ניקח את המפתחות מהחדר שלי.‬
‫רגע. רוי בפנים, לא?‬
‫אולי הוא יגיד לברלין שיצאנו.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫רוי, תוכל לתת לנו קצת זמן לבד?‬
‫מה אמרת?‬ ‫-אנחנו רוצים להזדיין.‬
‫עדיף שתהיה במקום אחר, לא?‬
‫חוץ מזה, זה ייקח לנו הרבה זמן.‬ ‫הרבה מאוד זמן.‬
‫תקשיב, אני אתלה את השלט על הדלת‬ ‫ואוריד אותו כשנסיים.‬
‫נשמע טוב?‬
‫טוב, אולי לא נזדיין.‬
‫נראה.‬
‫אני לא אוהבת לתכנן דברים כאלה.‬
‫אם יקרה משהו, זה בסדר מבחינתי.‬ ‫אבל בינתיים...‬
‫נתמזמז קצת, נתנשק קצת...‬
‫נראה מה יקרה.‬
‫כשתסיימו, תנקו את החדר.‬
‫דמיאן, מה שלומך?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אתה צריך עזרה בניקיון? או עם הפחיות?‬
‫לא, תודה. אין צורך.‬
‫רגע.‬
‫פשוט... ברוס וקיילה מדברים‬
‫בחדר שלי.‬
‫יש מצב שתיתן לי לישון כאן?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫לישון במלון יוקרה בשיטת המיטה החמה‬ ‫ולמלא את המצעים בהפרשות?‬
‫במה?‬ ‫-בהפרשות, רוי.‬
‫זיעה, עור, רעלנים, שערות.‬
‫מיטתו של אדם היא מבצרו.‬
‫זה ג'ימי. אני לא יכול לדבר עכשיו.‬
‫אם התקשרתם להשאיר הודעה שתשנה לי את החיים,‬
‫אין בעיה, רק חכו לצפצוף.‬
‫- אל תסתכל עליי -‬
‫שלום, יד ימינו של הבוס.‬
‫שנדבר במסדרון, או שאתה מעדיף להיכנס הערב?‬
‫אני מעדיף להיכנס הערב.‬
‫אני ישן פה.‬
‫אתה ישן פה?‬
‫רק רגע.‬
‫אתה אומר לי‬ ‫שאנחנו שני האנשים היחידים בעולם‬
‫שלא יוצאים לחגוג אחרי שוד ששווה מיליונים?‬
‫כן, בדיוק.‬
‫מי אתה?‬
‫כי עכשיו אני סקרנית.‬
‫מה מסתתר מתחת לכפפה הזאת?‬
‫כפפת חצי.‬
‫סליחה. "כפפת חצי".‬
‫מה מסתתר מתחת לכפפת החצי הזאת?‬
‫חייך הקודמים כבריון של השכונה?‬
‫הלכת מכות באולם באולינג?‬
‫אני בטוחה שהידיים האלה‬ ‫החטיפו כמה אגרופים חזקים.‬
‫מה הקעקוע הזה?‬
‫תביא לראות.‬
‫תיש שובב, מה? עם קרניים מסולסלות.‬
‫מה קרה לפרקי האצבעות שלך‬ ‫שצילק אותם לכל החיים?‬
‫תביא לראות.‬
‫מה מציץ כאן?‬
‫זרוע.‬
‫תמנון!‬
‫אין לך אקווריום על הגב, נכון?‬
‫אלה היו חיות המחמד שלך, ו...?‬
‫יש לי רעיון.‬
‫ראית את "הטיהור"?‬
‫לילה אחד בשנה, הכול מותר.‬ ‫אין כללים, אין חוקים, אין כלום.‬
‫סרט מעולה.‬ ‫-סרט מעולה.‬
‫אולי זה יהיה לילה כזה?‬
‫ככה תוכל לשחרר את החיה שבתוכך.‬
‫ומחר, כמו סינדרלה,‬ ‫תחזור להיות אזרח הגון ומכובד,‬
‫כזה ששומר תמיד על איפוק.‬
‫הבייביסיטר של קמרון. יד ימינו של ברלין.‬
‫יודעת מה?‬
‫מה?‬
‫אולי נמאס לי להיות הכלב הנאמן של ברלין.‬
‫אם את רוצה, אפשר להגביר קצת את המתח הערב.‬
‫איך מגבירים את המתח?‬
‫זה תלוי ברמת הטירוף.‬
‫היום אני ברמה...‬
‫תשע וחצי.‬
‫אני מתחילה ב-10.75, ומגבירה.‬
‫אז לאן אנחנו הולכים?‬
‫תחליפי בגדים. אל תסדרי את השיער.‬
‫אנחנו מנמיכים פרופיל הלילה.‬
‫- השכרת רכב -‬
‫כאן.‬
‫אני לא מאמינה.‬
‫האזעקה מנותקת.‬ ‫-מה זאת אומרת, "מנותקת"?‬
‫יכולת לבוא לבד.‬
‫לבד? אנחנו צריכים למחוק‬ ‫את הדרכון שלי מהכונן הקשיח שלהם.‬
‫זה במחשב הזה. כאן שמרו את הפרטים שלי.‬
‫המחשב מוגן בסיסמה.‬
‫- לקוחות – כלי רכב -‬
‫קיילה!‬
‫יש שם ארבעה אנשים שמשחקים פוקר.‬
‫חכו לי שתי דקות.‬
‫נשחק עוד סיבוב.‬
‫נראה לך שאתה עוזב עם הכסף? אתה משוגע.‬
‫איך הוא משיג את כל האסים?‬
‫מי את?‬
‫אמלי. הפקידה החדשה.‬
‫באתי מוקדם כדי לעבור על החשבוניות.‬
‫מה עם מישל? מה קרה לה?‬
‫היא...‬
‫נפצעה.‬
‫זה לא מפתיע אותי.‬
‫האישה הזאת לא תעצור‬ ‫עד שהיא תוכל להרים משאית.‬
‫אתה יודע איפה אפשר‬ ‫להכין פה קפה? אני לחוצה.‬
‫אני סובלת מחרדות.‬
‫כן. אני אכין לך קפה, אם את רוצה.‬
‫אין בעיה.‬ ‫-תודה.‬
‫אל תרגישי רע, כן?‬
‫כולם לחוצים ביום הראשון שלהם.‬
‫היי, חבר'ה! תכירו, זאת אמלי.‬
‫היא העובדת החדשה במשרד.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום, אמלי.‬
‫שלום.‬
‫מישהו רוצה בירה?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫רוצה בירה?‬ ‫-לא, תודה.‬
‫באת מוקדם?‬
‫באת מוקדם.‬
‫כן.‬
‫כן, נכון.‬
‫אמרו לי שיש בעיה בחשבוניות.‬
‫מישהו רוצה עוף בגריל?‬ ‫-כן, אני אקח קצת. אשתך בשלנית מעולה.‬
‫אני לא אוכל עוף.‬ ‫-למה?‬
‫אתה טבעוני?‬ ‫-לא, אני לא טבעוני.‬
‫אבל ראיתי סרט תיעודי על תעשיית העופות.‬
‫דוחפים להם חרא בהזרקות,‬
‫ואחרי שבועיים הם שוקלים שני קילו.‬
‫ואז אנחנו אוכלים את החרא הזה ומשמינים.‬
‫מה קרה?‬
‫המחשב נתקע.‬
‫יש לי שיטה בדוקה לתקן תקלות כאלה.‬
‫זה מצליח כל פעם.‬
‫מכבים ומדליקים מחדש, וזה עובד.‬
‫שיטה בדוקה.‬