Sista smycket till auktionen.
- Var har du varit? - Är alla smyckena här?
Polignac kom nyss med Helena av Savojens tiara.
Valvet öppnas inte igen före värderingen om 15 timmar.
Tack, Alain.
Perfekt.
Det är dags att gå in.
Du försvann i två dagar. Var var du?
Jag lärde känna staden.
Madame Polignac försvann också i två dagar. Vilken slump.
Visst var du med henne?
Och därför kom du sent.
Du skulle ju inte utsätta oss för risker, ändå gör du det.
Bete dig inte som en svartsjuk flickvän. Vad är det med dig?
Har du tagit bort kamerorna i Polignacs hem?
Nej.
Jag planerade inte att stjäla smyckena redan.
Och jag äventyrar rånet?
Det är inte mitt jobb, men jag tar bort dem när du svetsar.
På med overallerna.
Jag spelar in en loop av det fulla valvet.
Säg till när ni är redo.
Då visar jag loopen på skärmarna så ni kan gå in.
Ja? Monsieur Polignac.
Ja. Tack.
Ja? Polignac här.
Vi är redo, Keila.
Jag startar förrumsvideon.
Klart.
FÖRINSPELAT
Ja, jag gör beställningen nu. Utmärkt. Tack för att ni ringde.
Ja, hej då.
Tack.
Vi är redo att gå in i valvet.
Klart.
Cameron.
Ställ tillbaka lådorna exakt som de stod. Det får inte slå på en millimeter.
När Keila stänger av loopen måste alla lådor stå rätt.
Nu kör vi.
Smycke nummer 26.
Smycke 56.
Smycke nummer 5.
Smycke 59.
Smycke 46.
Smycke 53.
Smycke 23.
Smycke 36.
Eleanor av Avignon.
Smycke 39. Beatrice av Bolognas halsband.
Det är sånt här som gör livet värt att leva.
Vad vet du om det?
Du tillhör svinen som är beredda att krossa äktenskap
för tre dagar med en kvinna i Paris.
Smycke 62.
Förför henne av en nyck. Inbillar henne hon ogillar sitt liv.
Det var ingen nyck.
Jag är galet förälskad i henne.
Då backar man och visar lite respekt.
Vad är det för kärlek som förstör någons liv?
Smycke nummer 11.
Hur kan du kalla det kärlek? Allt är fejk. Ditt mobilnummer, ditt namn...
Om två dagar försvinner du. Utan ett spår.
Jag avstår inte en sekund av den här kärleken
bara för att den tar slut.
Den dagen sjunker jag ner i en avgrund av smärta, men till dess lever jag.
Det här var den sista.
Du är en sjuk narcissist.
Tror du att du är värd all smärta du orsakar?
Ja, så klart.
Fem minuter med Camille
är mer passionerade än ditt 20-åriga pantomimäktenskap.
Du märker inte att Carmen stannar hos dig
för att hon inte kan hitta nåt bättre.
Hörde du det?
Vad, chefen?
Det lät där inifrån.
Stålet kanske expanderar. Det händer ibland.
De hörde det där.
Ser ni? Allt är som det ska.
- Öppna dörren. - Valvet har fördröjd öppning.
Nej, förrummet. Kolla att allt är som det ska.
De går in i förrummet. Ni måste stänga nu!
Avaktiverar loopen.
- Allt är som det ska? - Ja, jag såg det.
Ska jag påbörja öppningen?
Jag tror att de tänker öppna valvet.
SOPHIE MOBIL
Det är inte värt besväret.
- Jag åker hem. God kväll. Alain. - God kväll.
Polignac går.
Han är i entrén. Han går hem.
Ni kan fortsätta.
Jag gör klart det jag kom för. För de ungas skull.
Men det här är mitt sista rån med dig.
När vi har tagit ut bytet från valvet,
bär Roi och jag det till hotellet medan ni återställer allt.
Vi har fyra timmar på oss att återställa allt.
Jag lade smyckena i Damiáns rum.
Han sover nu.
Det är dags.
Kom. Så ja.
Nu sätter vi fart.
När vi har smyckena måste vi utplåna alla spår.
Vi lämnar allt precis som det var.
Vi svetsar ihop stålet.
Vi tar bort svetsresterna och målar fogen för att återförsegla valvet.
Våra trollerikonster gör det omöjligt att se hur vi kom in.
Vi kan inte ens övervägas som misstänkta.
Bara sovrumskamerorna återstår.
Jag tar dem.
Ta de här och gör dig av med dem.
Är du säker på det du gör?
Vadå?
Kloroformen ingick inte i planen.
Damián har rätt.
Din kärleksaffär äventyrar hela rånet.
Ska du läxa upp mig i moraliska frågor?
Ska du läxa upp mig?
Jag uppskattar din trogen hund-personlighet.
Men du tycks plötsligt ha glömt att du,
för inte länge sen alls, rånade bensinmackar under knivhot.
Den illitterata värstingen inom dig
har inget att lära mig om etik.
Stick.
Sköt din del av planen, jag vet vad jag måste göra.
Kom här. Du är så söt. Kom igen.
Kom. Följ med mig.
TIDIGARE DESTINATIONER
STÄMMER ADRESSEN?
JA
CHEZ VIÉNOT
När vi är klara kommer allt att vara fläckfritt.
När slår vi av säkerhetssystemets sändare? Efter det syns vi på deras skärmar.
Om inget oväntat händer, blir det under det vi kallar "fyrverkeriet".
En av Paris tunnelbanas högspänningsledningar
löper under auktionshuset.
Den är på över 20 kilovolt.
Kopplar vi samman husets tre faser och kringgår differentialerna,
kan vi skapa så stor överspänning att alla elsystem i auktionshuset bränns.
Men först gör vi en sak till för att stöka till saker ytterligare.
Vi ringer vakterna och säger att vi är från huvudkontoret.
Som alla vet, kommer de att be om säkerhetskoder.
Ni säger era koder, vakterna sina.
Keila kommer att ha lärt alla deras koder utantill.
Samtal från huvudkontoret. Er kod, tack.
Vita hästen 33. Och er?
Polarstjärnan 74.
Jag lyssnar.
Vi ser ovanliga rörelser utanför byggnaden.
Bilar. Och personer som tar sig in i grannhusen.
Kontrollera att allt är i sin ordning.
Ska bli.
När polisen frågar om de var på sina poster
och följde kamerorna hela kvällen måste de svara nej.
De blev tvungna att lämna posterna några minuter.
De börjar fråga sig: "Gick rånarna in via huvudentrén?"
- Alain? - Huvudkontoret ringde.
- Vad händer? - Följ med.
Meddela de andra.
Alain.
Det är inget här.
Och då, klockan 03.00,
fyrar vi av ett fyrverkeri som spränger bort vakternas luggar.
Hör du mig, Bertrand?
Utöver byggnadens övervakningssystem spränger vi
även kontrollerna som öppnar de armerade dörrarna.
Är allt som det ska?
- Den är spärrad. - Vad?
Vad menar du? Försök igen.
Fan.
De måste ringa valvteknikerna.
Eftersom företaget finns i Genève och klockan är tre,
tar det dem i bästa fall minst sex-sju timmar att öppna det.
Med andra ord kan vi i lugn och ro plocka bort alla sändare.
Nu stänger vi det för gott.
Förseglat.
AUKTIONSHUSET
När vi är klara med elektroniken börjar vi mura.
Vi försluter dörren till servicerummet och lämnar den som vi fann den.
Vi använder gammalt tegel, identiskt med det vi hade sönder.
Vi lämnar allt vi har använt i tunneln.
Kranen, hissarna, elverktyget med diamanttråd...
- Bulldozern. - Bulldozern.
Sen stänger vi tunneln.
Vi murar igen planens logistiska del.
Föreställ er sensationen när allt hittas om 600-700 år.
Fossiler efter en grov stöld.
Vi blir en del av historien.
AUKTIONSHUSET
Vi är klara vid tre eller fyra på morgonen.
Vi går in på hotellet i omgångar.
Ingen går ut den natten.
Noll rörelser.
Nästa dag checkar vi ut, men inte ihop. Mellan nio och tio.
Vi flyr inte under natten. Det vore misstänkt.
Men först packar vi smyckena och rengör rummen minutiöst.
STÖR EJ
Vi får inte lämna minsta bevis eller några lösa trådar.
Vi måste prata.
Nu?
- Jag behöver din hjälp. Kom. - Jag har nattlinne på mig.
- Släpp in mig. - Nej.
- Det går fort. - Inte nu.
Snälla, det går fort. Släpp in mig.
Hej, Bruce.
- Jag kan inte lämna Paris. - Jo då, det kan vi alla.
- Vi reser imorgon. - Nej.
Jag skulle hämta passet på mc-uthyrningen. De har larm.
- Du får följa med så jag inte klantar mig. - Vi får inte gå ut i natt.
Vad gör jag? Sitter med armarna i kors?
De har en digital kopia av fejkpasset. Med mitt ansikte.
Kan du tänka dig att stjäla 44 miljoner euro
och åka dit för att vi bröt oss in på en hyrfirma?
Eller för att vi lät bli.
- Det går fort. - Nej.
Du stänger av larmet. Vi går in, hackar datorn och drar.
Det är lättare än att stjäla smyckena.
Vad säger jag till Cameron? Tänk om hon går till Damián.
Säg att vi tar ett glas.
Och om hon vill följa med? Hon är med på allt.
Keila...
Ska vi gå till mitt rum?
Säg nej.
Nej.
Jävlar, Keila.
Jag väntar utanför.
Vi går ut och pratar för att inte störa dig.
Inga problem. Jag städar så länge.
Keila?
Akta dig för vargen.
Jäklar, vad pinsamt.
- Nu ser hon mig som en slampa. - Aldrig. Hon har säkert sett värre.
- Nu hämtar vi bilnycklarna i mitt rum. - Vänta. Är inte Roi där?
Han kan skvallra för Berlin.
Det fixar jag.
Roi, kan du lämna oss ensamma lite?
- Vad sa du? - Vi ska knulla.
Du borde nog gå härifrån.
Vi kommer att ta god tid på oss.
Jag hänger upp stör ej-skylten och tar ner den efteråt.
Låter det bra?
Vi ska kanske inte knulla.
Vi får se.
Jag gillar inte att planera sånt. Det är coolt om nåt händer, men nu...
Vi ska kela lite, pussas lite...
Vi tar det som det kommer.
Du städar klart sen.
Hur har du det?
Vad vill du?
Behöver du hjälp med städningen? Med burkarna?
- Nej tack, det behövs inte. - Vänta.
Det är bara så att Bruce och Keila snackar lite
på mitt rum.
Tror du att jag kan sova här?
Vad vill du?
Ska vi ha stafettsängar på ett lyxhotell och fylla dem med utsöndringar?
- Med vad? - Utsöndringar.
Svett, hud, toxiner, hår.
Du har bäddat din säng, nu får du ligga i den.
Jimmy här. Jag kan inte prata nu.
Vill du lämna ett livsomvälvande meddelande, går det bra efter pipet.
TITTA INTE PÅ MIG
Hej, herr löjtnant.
Vill du prata i korridoren eller komma in i natt?
I natt vill jag komma in.
Jag sover här.
Ska du sova här?
Vänta.
Menar du att vi är de enda två i hela världen
som inte ska fira att vi lyckats med en stöt värd miljoner?
Ja, det menar jag.
Vem är du?
För nu är jag nyfiken.
Vad döljer den där vanten?
- Torgvanten. - Förlåt. "Torgvanten."
Vad döljer din torgvante?
Ditt tidigare liv som lokalbuse?
Eller som bowlinghuligan?
De här händerna har säkert utdelat en del rejäla slag.
Och tatueringen?
Jag får se.
En stygg get? Med spiralvridna horn.
Vad har de knogarna råkat ut för som ärrade dem för livet?
Nu ska vi se.
Vad tittar fram här?
En tentakel.
Oj, en bläckfisk!
Du har väl inte ett helt akvarium på ryggen?
Eller var de dina husdjur som...
Jag har en idé.
Har du sett The Purge?
En natt om året är allt tillåtet. Inga regler, inga lagar, inget alls.
- Bra film. - Bra film.
Det kan vara i natt.
Då kan du släppa lös djuret inom dig.
Imorgon, som Askungen, blir du ditt formella, hövliga jag igen...
Du kan trampa på bromsen igen.
Camerons barnvakt. Berlins herr löjtnant.
Vet du vad?
Vadå?
Jag är kanske trött på att vara Berlins knähund.
Om du vill kan vi höja spänningen i natt.
- Hur skulle det gå till? - Det beror på din flippa-ut-nivå.
Idag är jag på...
...nio och ett halvt.
Jag är på 10,75 och stigande.
Så, vart ska vi?
Klä på dig. Fixa inte håret.
Ikväll flyger vi lågt.
BILUTHYRNING
Här.
Ofattbart.
- Larmet är inte på. - Hur är det möjligt?
- Du kunde ha gjort det här ensam. - Ensam?
Vi måste radera passet från deras hårddisk.
De knappade in mina uppgifter på den här datorn.
Det krävs inloggning.
KUNDER - BILAR
Keila!
Fyra män spelar poker där nere.
Ett ögonblick.
Vi spelar en runda.
Tror du att du får gå med pengarna? Du är galen.
Var får han alla äss ifrån?
Vem är du?
Amélie, den nya tjejen. Jag kom tidigt för att jobba ikapp med räkningarna.
Och Michelle? Vad har hänt med henne?
Hon...
Hon är skadad.
Det förvånar mig inte. Hon slutar inte förrän hon kan lyfta en lastbil.
Vet du hur man gör kaffe här? Jag är nervös.
Jag känner mig ängslig.
Visst, jag kan fixa kaffe åt dig, om du vill.
- Inga problem. - Tack.
Men slappna av.
Vi har alla haft en första dag.
Killar! Det här är Amélie.
Hon är vår nya kollega.
Hej.
- Hej, Amélie. - Hej.
- Någon som vill ha öl? - Nej, tack.
- En öl? - Nej, tack.
Var du för tidig?
Du kom in tidigt.
Ja.
Ja, det stämmer.
De sa att det var problem med bokföringen.
- Grillad kyckling, någon? - Gärna, din fru kan laga mat.
- Jag äter inte kyckling. - Varför?
- Är du vegan? - Nej, jag är inte vegan.
Men jag såg en dokumentär om kycklinguppfödning.
De sprutade in skit i dem och efter två veckor
vägde de två kilo.
Sen äter vi den skiten och blir feta.
Vad händer?
Den har hängt sig.
Jag vet ett idiotsäkert sätt att fixa det.
Det funkar jämt.
Stäng av och sätt på den igen. Sen funkar det.
Det är idiotsäkert.
Undertexter: Jessika Johansson