Tog du et billede af mig?
Jeg…
- Det gjorde du vist. - Undskyld.
- Du var bare en silhuet mod oceanet. - En silhuet?
Var jeg det?
Ja. Der var en kant af solen rundt om dig.
Du ved vel godt, at det er Middelhavet?
Du kaldte det oceanet.
Men det er et hav.
Jeg ved godt, det er havet.
Fortæl mig om den…
…den kant af solen, du talte om.
Den var som… en aura.
En aura?
Ja.
Og du kunne godt lide auraen?
Ja.
- Syntes du, den var flot, auraen? - Ja.
Hvor flot?
Meget.
Meget flot.
Billederne af den her aura…
…hvad vil du bruge dem til?
Vil du kigge på dem?
Vil du kigge på auraerne?
Jeg er sulten.
- Er du sulten? - Må jeg få fiskepinde?
Fiskepinde? Vil du ikke hellere have pasta?
Jeg vil have fiskepinde.
Du får jo fiskepinde derhjemme.
- Vil du ikke have spaghetti? - Nej, jeg vil have fiskepinde.
Hvad med pizza?
- Ja, pizza. - Hvilken slags pizza?
Bare pizza med ost og tomat.
Ingen champignon? Hvad med…
Her. Lad mig.
- Det behøver du altså ikke. - Det gør jeg gerne.
Tak. Jeg har bogstaveligt talt hænderne fulde.
- Hvad hedder du, kammerat? - Jeg hedder Nicholas.
- Nicholas. Hvor gammel er du? - Jeg er fire.
Fire? Det er meget.
- Nej, det er ej. - Jo, det er.
Nej, det er ej.
Det er det da. Det her er et, og det er lidt.
Det her er to, og det er mere.
Det her er tre, og det er mange.
Men det her er fire, og det er meget.
Det her er et, og det er lidt.
Det her er to, og det er mere.
Det her er tre, og det er…
- Mange. - Ja. Det her er tre, og det er mange.
Det er fire, og det er meget.
- Hold da op. - Sådan.
Du lå vågen det meste af natten
med kvælningsfornemmelser fra genopvakte minder.
Du faldt endelig i søvn klokken halv fem.
Du vågner med en vished om, at det vigtigste må være at beskytte din familie.
At genfinde balancen.
Ja. Klart.
Jeg gør, hvad jeg kan, men det vil stille os dårligere
over for finansudvalget sammenlignet med nu.
Besynderligt spørgsmål. Selvfølgelig vil jeg fortsat bestyre midlerne.
Hvad? Det er ikke op til dig. Den beslutning skal træffes
af et flertal i familien og med fondens godkendelse.
Du tænker tilbage på dagen i går,
hvor du nær havde fortalt Robert det hele. Du er glad for, at du lod være.
Okay.
Han tror, han er den stærke, men det er han faktisk ikke.
Du mødte ham, da han netop var færdig på universitetet.
Han er to år yngre end dig.
Han var genert, og det fik ham til at virke yngre, end han var.
Du følte straks en trang til at beskytte ham.
Jeg lader være med at råbe, hvis du lader være.
Idioten lagde bare på.
- Var det Hugo? - Ja, den uduelige narrøv
truer med at flytte familiens fonde til et andet firma.
- Det er ikke så broderligt. - Vi er kun halvbrødre.
Han har jo det meste i kæften.
Problemet er, at han får resten af familien til at kæfte op.
En flok skide chihuahuaer.
De ser ngo'er og velgørenhed som skattefradrag og greenwashing.
De fatter ikke, at de skal gøre deres arbejde…
- Du ved, hvad du laver. - …for ellers… Ja, jeg ved det godt.
Lad mig lave mad i aften.
Det er sødt af dig, men du har stresset over bogen, så det behøver du ikke.
- Det er ingenting. Det er rent pjat. - Er du sikker?
Ja. Jeg smutter forbi arbejdet, tager hjem igen, får styr på tingene her
og laver den søtunge meunière, du godt kan lide.
Det lyder temmelig megalækkert.
Vi kan være frække og drikke den flaske Puligny-Montrachet, som vi fik af Roger.
Okay. Jeg må gå nu.
Nogen må holde snor i de bjæffende tæppetissere.
- Tog jeg mine nøgler? - Du har dem i lommen.
Ægteskabet er skrøbeligt. Ikke bare jeres, men alle ægteskaber.
Der skal opretholdes en balance,
og du tror, det er lykkedes dig at holde dit på ret køl.
- Undskyld. Kan De hjælpe mig? - Ja. Hvad har De brug for?
- Jeg leder efter en støvsuger. - Har De noget særligt i tankerne?
Det var min kone, der tog sig af de fleste huslige opgaver.
- Hun er død nu, forstår De. - Det er jeg ked af at høre.
Det er pænt af Dem. Jeg har nok brug for en let en.
En, som en gammel knark som mig kan få op og ned ad trappen.
Naturligvis. Jeg tror, jeg har lige det, De skal bruge. Kom med.
Det er en Dyson, støvsugernes konge.
Den er meget kraftig. Markedets stærkeste sugeevne.
Og så er den ret let, så den er nem at få op og ned ad trappen.
Det er fascinerende. Det er…
…en spøjs maskine, ikke?
Det er prima kvalitet. Revolutionerende teknologi.
- Den er jo ikke billig. - Hvor meget?
£299.
Jeg tror, jeg vil føle mig bedre tilpas med noget, der ligner min gamle model.
Noget i stil med den der.
Ja, Hoover Breeze Evo.
Ikke nær samme sugeevne. Fornuftigt køb til pengene.
Må jeg lige… Du milde. Den er jo meget tungere, ikke?
Jeg er ikke sikker på, at jeg er stærk nok til at håndtere den på trapperne.
Så er det vel…
Måske er det bedre med en, der ikke er elektrisk.
En Bissell. Er det ikke det, de hedder? Med en rulle, der fanger støvet, når man…
Ja, der er den. Hvad med den?
- Hvor tykt er gulvtæppet i lejligheden? - Det er et hus.
Det er et rækkehus med have og…
Væg til væg-tæpper eller løse tæpper? Eller uden?
Nedenunder er der trægulv med væg til væg-tæpper nogle steder.
Ovenpå er der væg til væg-tæpper de fleste steder. Hvad tror De?
- Begge to virker fint. - Jamen hvad er forskellen på de to?
De kan ikke sammenlignes. Den ene er en Maserati, den anden en Toyota Camry.
Jeg har ikke bil.
Jeg mener, at de kan det samme, men den ene er bare bedre.
Hvad ville De vælge i mit sted?
Dyson.
- De er jo eksperten. - Den skuffer ikke. Den er pengene værd.
Jeg bed mærke i hans utålmodighed.
Hvad gjorde ham så urolig?
Vel ikke en gammel mand, der var i tvivl om, hvilken støvsuger han skulle købe.
- Vil De have den leveret? - Koster det ekstra?
Nej, vi tilbyder gratis levering ved køb for over £50.
Dejligt.
- Skal den så leveres? - Det vil være en stor hjælp.
- Må jeg bede om Deres navn? - Det er Józef Teodor Konrad Korzeniowski.
- Vil De stave det for mig? - J-Ó-Z-E-F.
- Med en accent aigu over o'et. - Hvad er en accent aigu?
En accent aigu hælder mod højre
i modsætning til en accent grave, der hælder lidt mod venstre.
Som ved a'et i à propos.
De må hellere skrive det ned for mig. Og Deres adresse, tak.
Jeg gav ham Joseph Conrads rigtige navn.
Ikke, at han vidste, hvem Joseph Conrad var,
men navnet tvang ham til at indtaste flere bogstaver og fyldte sikkert for meget.
Er det et l efter s'et?
Det er et k.
TIL NICHOLAS RAVENSCROFT
Hvordan vil De betale?
Hvis det er muligt, vil jeg gerne benytte mit kreditkort.
Og jeg skulle ikke hellere købe den anden?
Som sagt får De en glimrende støvsuger.
- Det er bare… - Hvabehar?
Jeg er ikke sikker. Hvad skal jeg sige?
Det er mange penge for en med min pension.
- Men… - Jeg beklager meget.
Jeg tror ikke, jeg kan gøre det. Jeg beklager, at jeg ombestemmer mig.
De har været til stor hjælp. Jeg håber ikke, jeg har spildt Deres tid.
Tak.
Jeg havde håbet, han i det mindste kom tæt på
at overtale mig til at købe noget, jeg ikke manglede, men han var aldeles håbløs.
Han blev nem at narre.
Godmorgen, Catherine. Tillykke med prisen.
Tak, Jodie.
- Godmorgen, Catherine. - Jisoo.
- Hvordan gik det? - Det gik godt.
Jeg ved, du hader den slags.
- Tillykke, Catherine. - Tak, Meg.
Du har fået en masse kort.
- De her kommer oppefra. - De er smukke.
De sendte også champagne.
- Er det prisen? - Ja.
- Må jeg prøve at holde den? - Gerne. Den er tung.
- Tillykke, Catherine. - Tak.
Tillykke, Catherine.
Jeg vil se Simon, når han ser prisen.
- Hvordan går det med flytningen? - Det går vel.
En flytning er vist aldrig overstået, før man flytter igen.
- Kaffe? - Ja tak.
- Flot klaret, Cathy. - Tak, Simon.
Hvad så nu?
Altså, der er nogen, der vil lave en film over min dokumentar.
- Ja. En film. - Det er…
- Det er da fedt. - Er det ikke?
- Jo. - Men amerikanerne kan næppe
fuldt ud sætte sig ind i kostskolekulturen.
- Det tror jeg heller ikke. - Men de vil tilbyde Jodie Foster rollen.
- Okay. - Ja.
Men Jodie er fantastisk.
- Ja, er hun ikke? - Jo.
Hvis du vil tale om det, så bare sig til. Jeg har en vis erfaring med filmbranchen.
Det ved jeg godt.
- Tak, Simon. - Ingen årsag.
Passer det? En film?
Nej. Jeg ville bare se hans fjæs.
- Du er frygtelig. - Ja, er jeg ikke?
Her er Deres billeder, negativer og usb-nøglen.
Jeg forventede, at de ville nægte at fremkalde billederne
på grund af de intime motiver, men de sagde ikke et ord.
ROBERT RAVENSCROFT PERSONLIGT - HASTER
Jeg havde min ammunition.
Jeg skulle bare kaste granaten.
De skal bare klikke der, ikke?
- Hav en god dag. - I lige måde.
Du ved, at kun en håndfuld personer
kan kende til de begivenheder, der inspirerede til bogen.
Du bebrejder dig selv, at du ikke efterforskede med samme ihærdighed
som på enhver anden historie.
HVEM VED DET POLITIET - VIDNE - TJENER
FAR - DØD MOR - DØD?
Du havde kun mødt Nancy Brigstocke én gang for ti år siden,
og du tror, at du måske undervurderede hendes styrke.
Måske havde den svagelige, gamle dame besejret døden,
og nu rykker hun også frem mod dig.
- Mrs. Brigstocke? - Ja.
Det er mig, der er Catherine.
- Vil De have en kop te eller kaffe? - Nej tak.
Lad mig kondolere.
Hvabehar?
Deres mand. De skrev til mig i Deres brev,
- at Deres mand var død. - Ja. Tak.
Ja.
Så… hvad kan jeg gøre for Dem?
Tænker De nogensinde på mig?
For jeg tænker på Dem hver eneste dag.
Det kom bag på mig, at jeg aldrig hørte fra Dem.
De kom ikke engang til min søns begravelse.
De sendte end ikke blomster.
Ja. Nej.
- Det beklager jeg. - Det var det mindste, De kunne gøre.
Det anstændige at gøre efter det, der skete.
De er selv mor. Det burde De kunne forstå.
Jeg er her nu, mrs. Brigstocke.
Da det skete, sagde De til politiet, at De aldrig havde mødt min søn før.
Jonathan.
Men det havde De.
De havde mødt ham, ikke sandt?
Jo.
Hvorfor løj De? Hvorfor sagde De ikke sandheden?
Jeg troede bare ikke, at det ville være til nogen hjælp.
- Til nogen hjælp? For hvem? Dem? - Nej, til hjælp for nogen.
Ja, De var kommet videre. Ude af farezonen.
De slap godt fra det. Bare endnu en hemmelighed.
- Nej. - Mit liv har været miserabelt siden da.
Hver eneste dag.
Jeg måtte sige mit job op. Jeg mistede alt.
Ja, det er jeg ked af.
Så hvis De vil opføre Dem anstændigt,
må De hellere sige sandheden nu, for det er formentlig sidste chance.
De skal bare vide, at det ikke er nemt, mrs. Brigstocke. Det er meget kompliceret.
Kompliceret? Nej, nej, det er ikke spor kompliceret.
- Jeg er døende. Terminal kræft. - Jeg…
Det gør mig meget ondt.
Så er det ikke så kompliceret, vel?
Beklager. Jeg tror ikke, jeg skal…
Jeg tror ikke, jeg kan sige noget, der hjælper Dem.
Deres søn hedder Nicholas, ikke?
- Jo. - Jeg vil gerne møde ham.
Hvabehar?
Jeg vil møde Deres søn.
- Nej. - Bare ganske kort.
- De forstår nok godt hvorfor. - Nej, det går ikke.
Deres søn løber lyslevende rundt, mens min ligger i jorden og rådner op.
Nicholas skylder min søn sit liv.
Han skal vide, at han ikke var her, hvis det ikke var for Jonathan.
Beklager. Det var en fejl at komme.
De er for meget.
Hvordan kan De sove om natten? Hvordan kan De leve med Dem selv?
Jeg er ked af, at De er syg, men jeg kan ikke hjælpe Dem.
- Han reddede Deres søn. - Gid han ikke havde.
Er det ikke udmattende at lade, som om De er en anden?
Ja, stik hellere af.
Nancy Brigstocke døde i 2011.
- Kun hendes mand overlever hende. - Nej, hendes mand er død.
MRS. BRIGSTOCKE FEJRER 20-ÅRSJUBILÆUM SOM LÆRER
Nej, han er i live. Han hedder Stephen Brigstocke og er 77 år.
Pensioneret lærer, uddannet på Cambridge, bosat i London.
Har du hans kontaktoplysninger?
Her. Adresse og telefonnummer. Jeg har mailet det til dig.
Du skal ikke kontakte ham.
Jeg vil finde ud af, hvad han har foretaget sig de seneste par år.
Hvad går det ud på?
STEPHEN BRIGSTOCKE PÆDOFIL?
Det ved jeg ikke endnu.
Det er sikkert ingenting. Tak for det, Jisoo.
- Tak. - Selv tak.
Du har fået sat navn og ansigt på truslen.
Du har taget kontrol over processen.
Du har genfundet fokus.
Du føler dig atter tryg.
Men du er bevidst om, at du skal have ram på Stephen Brigstocke,
før han for alvor kan skade dig.
ROBERT GLÆDER MIG TIL MIDDAGEN
Døre lukker.
HOPE, det er Janise. Hvem skal De tale med?
DEN VELGØRENDE FOND HOPE
- Undskyld? - Ja, hvad kan jeg hjælpe med?
Ja, jeg har en pakke til mr. Robert Ravenscroft.
Den kunne De bare have afleveret nede i receptionen.
Ja, det ved jeg godt, men han venter den,
og jeg fik besked på
at sikre mig, at den blev overbragt til ham.
- Jeg giver hans sekretær besked. - Tak.
Kører ned.
Døre lukker.
- Hej, Rex. - Hej, Catherine.
- Hvordan er søtungen? - Den svømmer nærmest stadig.
Herligt. Jeg tager to, tak.
- Så gerne. Skal de fileteres? - Nej, bare skær hovederne af. Tak.
I begyndelsen af jeres forhold tog du med Robert til Paris.
På en restaurant på Île Saint-Louis
fik I begge to søtunge meunière, som han var vild med.
Du er ikke den store kok, men den opskrift har du lært.
Du laver den ret, hver gang du og Robert skal huske tilbage på nemmere tider.
Der var en flyvsk en.
- Vil du have hovederne med? - Nej, behold dem bare.
- Giv dem til Emma. - Det gør jeg. Tak. Vi ses.
Robert. Det er de dokumenter, du bad om, og den her blev afleveret tidligere.
- Der blev sagt, at du ventede den. - Tak. Bare læg den på bordet.
- Ellers andet? - Nej. Hav en god aften, Emily.
- I lige måde, Robert. - Bare lad døren stå åben.
Robert leder en paraplyorganisation for adskillige ngo'er,
hvoraf mange er stiftet af hans familie som velgørenheds- og prestigeprojekter,
men også som værktøjer til at omgå regler for hvidvask af penge.
EN FULDKOMMEN FREMMED E. J. PRESTON
Emily!
- Robert? - Undskyld. Emily.
- Hvor kom den fra? - Den blev afleveret i receptionen.
- Af hvem? - Janise sagde, det var en ældre mand.
Han sagde, at du ventede den. Andet sagde han ikke.
Den mand… Hvordan så han ud?
Hun sagde, at han så lidt husvild ud, men han var høflig.
Han afleverede bare kuverten og gik.
- Er der problemer? - Nej.
- Det er fint, tak. Vi ses i morgen. - Hav en god aften, mr. Ravenscroft.
Døre lukker.
Han genkender det hotel, hvor billederne blev taget…
…men det, han ikke kan løsrive blikket fra, er Catherine.
Det er uden tvivl hendes ansigt,
men han kan ikke kende hendes udtryk.
Den Catherine på billederne er ikke hans hustru.
Åh nej.
Det er en ung kvinde, der emmer af begær
og hæmningsløst overgiver sig til nydelsen.
Hendes rendyrkede seksualitet, adskilt fra ham.
Han genkender ikke den Catherine.
Og heller ikke den ophidselse, han føler under ængstelsen og smerten.
Du glemmer aldrig dit ugentlige opkald til din mor.
Om end samtalerne på det seneste har været hastige og ligegyldige,
og du synes, hun fortjener mere end det.
Din mor er begyndt at rode rundt i datoer og tidspunkter,
men der er ingen grund til bekymring endnu.
Hallo?
Mor. Hvordan går det?
- Hvordan har din uge været? - Skøn, tak.
Stille og rolig, men meget dejlig. Hvornår kom du tilbage fra ferie?
Det er længe siden.
Vi har set hinanden flere gange siden.
- Har du set Emmas nyfødte? - Ja, de kom og hentede mig.
Det var sødt af dem.
- Det sødeste lille væsen. Et stort smil. - Er det rigtigt?
Hvordan går det med Nick og jobbet?
Jo, han er glad for det, tror jeg.
Ja, det er han.
Fantastisk. Han er så dygtig.
Du må undskylde, jeg ikke har kigget forbi de seneste par uger.
Det har været lidt hektisk med flytningen og det hele.
Pjat med dig. Du var her jo i forgårs.
Jeg var glad for at se dig i går.
Nej, mor. Jeg har ikke været hos dig i to uger.
Robert og jeg er jo flyttet.
- Det vidste jeg ikke. - Vi er jo flyttet.
Skal vi ikke holde en familiefrokost?
Jeg får også Nick til at komme. Jeg kan hente dig?
Du behøver ikke hente mig, Catherine. Jeg kan tage bussen.
Godt. Det kan vi tale om.
Hvordan har Aleena det? Tager hun sig af det hele?
- Hun er skøn. - Godt. Skal hun komme oftere?
Måske hver dag i hverdagene.
Nej da. Vi sidder og ser tv sammen.
Sofaen lugter af karry efter hende.
- Så må hun være glad for dig. - Hun er skøn.
Godt, mor. Jeg må tilbage til aftensmaden, og…
- Jeg ringer snart igen, ikke? - Godt, min skat.
- Jeg elsker dig. Hej. - Hav det godt.
Du ved godt, at du fortrænger din mors fortsatte svækkelse.
Der er endnu ikke sat navn på den, men den bliver gradvis tydeligere.
MADEN KLAR KL. 19. LÆKKERT! XXX
Robert ved, hvornår billederne blev taget.
Det var på en tur til Italien.
Han kan huske, at han gik glip af dele af ferien.
Han fløj hjem før tid…
MADEN KLAR KL. 19. LÆKKERT! XXX
…og efterlod Catherine og Nicholas.
- Hallo? - Hej, Nick. Det er far.
Hej.
Hør lige. Har du spist?
Nej.
Så kommer jeg og henter dig, og så går vi ud og spiser.
Jeg har arbejdet over og er hundesulten.
Bare en hurtig bid mad.
Vi kan tage hen på pubben lige ved dig. Det er på vejen hjem for mig.
- Mor prøver for resten at få fat på dig. - Ja, jeg har talt med hende. Alt i orden.
Så ses vi om lidt, knægt.
Okay.
MADEN ER KLAR? XX
Robert har ikke svaret på dine opkald og beskeder.
Det bekymrer dig. Han har ikke engang ringet og sagt undskyld.
Du synes, han er egoistisk. Han har slet ikke tænkt på dig.
Du er såret.
DEN ER ALLEREDE 19.45
GID DU HAVDE GIVET BESKED TIDLIGERE X
Catherine tager fejl.
Robert har de seneste to timer ikke tænkt på andet end hende.
Inden Robert mødte Catherine, var han seksuelt uerfaren.
Og selvom de aldrig talte om det…
HVAD FOREGÅR DER?
…frygtede han altid, at Catherine var mere erfaren end ham.
Det har altid gjort ham usikker.
- Skal vi gå? - Jeg er ikke helt klar.
Fint. Jeg går med op og venter.
Sid ned. Der er ingen hjemme.
Der stinker af pot.
Robert har ikke været der, siden de hjalp med flytningen for tre måneder siden.
Han væmmes ved stedet.
Men han overbeviser sig selv om, at det må forventes i en lejlighed med studerende.
Bortset fra at Nicholas ikke er studerende.
Robert vil ikke indrømme det,
men han er dybt skuffet over den, Nicholas er blevet til.
Han siger til sig selv, at hans søn engang havde et stort potentiale,
og mærker vreden mod Catherine stige op i sig.
Det er hendes skyld.
Hun prioriterede altid sit arbejde, sine interesser, og forsømte sin egen søn.
Og nu har hun stødt Nicholas fra sig.
Hun overbeviste Robert om, at det ville være godt for ham at blive selvstændig.
Kom nu. The Montpelier?
De har de der svinekroketter, du så godt kan lide.
- Bare vent derude, så kommer jeg. - Det haster ikke, min ven.
Jeg glæder mig til at se, hvor langt du kan nå.
Det kunne være fantastisk at have jobbet
og tjene lidt flere penge.
Super.
Måske kunne jeg godt tænke mig
at opnå status af leder og sådan noget.
De har fremlagt en plan for mig for en femårig periode.
De sagde vist, at oplæringen er færdig efter en måned,
og så får jeg personalegoder og den slags.
Så det ville jo være vildt fedt, ikke?
Jo, det er da fantastisk.
Hvordan går det hele med lejligheden?
Jeg er der ikke så meget for tiden.
- Hvorfor det? - Jeg har mødt en pige,
og jeg har været ret meget hos hende.
- Fortæl om hende. - Der er ikke så meget at fortælle.
Hun er nok ikke mors kop te.
Det har jo intet med hende at gøre. Skulle hun dømme dig?
Pigen… hvordan er hun?
Vi håber, vi kan tage på ferie sammen til sommer, men jeg ved ikke, om jeg har råd.
- Hvorhen? - Et billigt sted.
Måske Mallorca eller Spanien.
Hvad med Italien?
- Har de gode strande der? - Ja, selvfølgelig.
Kan du ikke huske, at vi var på ferie der, da du var lille?
- Nej. - Du var omkring fem.
Jeg måtte rejse hjem på grund af arbejdet. Jeg efterlod dig og mor helt alene.
- Svagt. Ikke rigtig. - Det var bare i nogle dage.
Jeg havde virkelig dårlig samvittighed.
Jeg skulle ikke have efterladt dig alene med mor.
Det er okay. Jeg kan ikke huske det, far.
Men jeg har dårlig samvittighed.
Kan du slet ikke huske det? Mødtes mor ikke med en af sine venner?
Jeg siger jo, at jeg ikke kan huske det.
Tag på en dejlig ferie med din kæreste. Jeg skal nok hjælpe dig.
Gerne, men det vil mor ikke synes om.
Hun siger, at det er imod reglerne, og jeg skal klare mig selv.
Hun kan rende og hoppe.
Tak.
- Vil du have en flaske til? - Nej, det er fint. Den er rædsom.
Jeg kommer om lidt.
Hvad skete der?
Skat?
- Åh nej. - Jeg modtog dem på kontoret.
- Hvem sendte dem? - Det ved jeg ikke.
- Hvem har dem ellers? - Det ved jeg ikke.
Ved du det ikke?
Snart kan de være spredt på nettet. Sæt dig ned.
Kig på dem.
- Hvem gav dig dem? - Kig på dem.
Jeg er bare…
Kig nøje på dem.
Lad nu være, Robert. Jeg kan forklare det.
Jeg… Skat, vær sød at holde op.
Hvor kunne du?
Undskyld.
- Jeg skulle have fortalt dig det. - Hvad skete der?
Det er ikke…
Det er så længe siden. Jeg…
Jeg ved godt, hvornår det var. Vi delte det soveværelse.
Ja. Jeg skulle have sagt det.
Vi elskede stort set aldrig alligevel. Det var derfor, jeg købte dig det undertøj.
Hold nu op. Jeg skal nok sige det, hvis du vil høre efter.
Nu giver det mening. Det var efter den ferie…
Lad mig tale ud, Catherine. Det var efter den skide ferie,
at du ville tilbage på arbejde.
- Ja, jeg… - "Jeg er deprimeret.
Jeg savner arbejdet. Jeg kender ikke mig selv længere." Pis og papir.
Det kedede dig at være mor og at være gift med mig.
- Nej. - Du kedede dig,
og du higede efter opmærksomhed.
Guderne må vide, hvor mange andre der har været. Alle arbejdsrejserne.
Nej, Robert. Lad nu være.
Det er klart, du altid har migræne, når jeg vil have sex.
Jeg ved det godt. Undskyld.
- Det er ikke, fordi jeg ikke vil. - Jeg har aldrig været nok for dig.
Jeg skulle have lyttet til min familie. De advarede mig!
Hold nu op. Du må bare høre på mig, skat.
Høre på dig?
Jeg ville ikke have, at du rejste fra os.
Kan du huske det? Jeg bad dig om at lade være med at tage hjem på arbejde
og efterlade Nick og mig.
Husker du det? Jeg ville ikke være alene.
Du er fandeme for meget. Du siger, at det er min skyld.
- Nej, nej. - Du er jo det evige offer, ikke?
Jo, det er jeg.
Du tror virkelig, at du kan retfærdiggøre alt, ikke?
Du manipulerer alle omkring dig og fremstår selv som den hellige Catherine.
Du må ikke være ondskabsfuld.
Er det mig, der er ondskabsfuld? Catherine…
Fortsatte det?
- Nej. - Hvem var det?
Han…
Jeg vil vide, hvem fanden det var. Var det en italiensk tjener?
- Nej. - Var det et ferieknald?
Som en liderlig teenager. Et hurtigt put. Eller som en britisk turist på pakkerejse.
Lidt sol, nogle bajere, og så er de friske på alt.
Men de plejer sgu ikke at have deres børn med, vel?
Jeg ved det godt. Men det var ikke sådan.
Hvordan var det så? Han fotograferede Nick.
Vores søn var der. Vores søn.
- Jeg ved det godt. Undskyld. - Hvordan kunne du gøre det mod ham?
Et er at gøre det mod mig, men mod ham?
Det er klart, han knap nok taler til dig. Han kan ikke engang se på dig.
Er det, fordi han så noget?
- Nej. Nej. - Så han det her?
- Eller hørte han det? - Nej, han hørte ikke noget. Jeg sværger.
Jeg sørgede for, at han hverken hørte eller så noget.
Fantastisk. Du er århundredets mor. Endnu en pris til samlingen.
Jeg er en skodmor, men han hørte ikke noget og ved ikke noget.
Han har læst den her bog, ikke sandt, Catherine?
- Jo, men han har ikke set sammenhængen. - Du er for meget.
Har han skrevet den?
Jeg kan ikke høre dig.
- Det er umuligt. - Hvem så?
Det ved jeg ikke.
- Hans far, tror jeg. - Hans far?
Ja, det tror jeg.
Vorherre bevares. Han var purung, ikke? Hvor gammel var han?
Han er død. Han døde.
Det var derfor, du ikke sagde det. Du troede, du slap af sted med det.
- Nej, jeg troede, jeg kunne glemme det. - Du troede, du slap af sted med det.
Jeg beder dig, skat.
Jeg ville fortælle dig det. Du må ikke gå. Jeg fortæller dig det hele.
- Jeg beder dig. - Rør mig ikke.
Vær sød at blive her, Robert. Du må ikke gå fra mig.
- Jeg læser bare bogen. - Skat. Lad nu være.
- Jeg sagde, du ikke skulle røre mig! - Okay. Jeg er virkelig ked af det.
Robert, du må ikke gå fra mig. Du må ikke gå.
Robert! Lad være…
Det er ikke, som du tror!
BASERET PÅ RENÉE KNIGHTS ROMAN
Tekster af: Eskil Hein