Fotil si ma?
Ja…
- Myslím, že to si robil. - Prepáčte.
Ale boli ste len siluetou v oceáne.
Siluetou?
Naozaj?
Áno. Obkolesilo vás slnko.
Vieš, že toto je Stredozemné more?
Povedal si, že oceán.
Ale je to more.
Viem, že je to more.
Tak mi povedz o tom…
obkolesení slnkom, čo si spomínal.
Bolo ako aura.
Aura?
Áno.
A tebe sa tá aura páčila?
Áno.
- Podľa teba bola tá aura pekná? - Áno.
Ako veľmi?
Veľmi.
Veľmi pekná.
Tie fotky aury…
čo s nimi urobíš?
Budeš sa na ne pozerať?
Pozrieš sa na aury?
Som hladný.
Si hladný?
Môžem si dať rybie prsty?
Chceš rybie prsty? Určite nechceš cestoviny?
Chcem rybie prsty.
Rybie prsty? Tie máš aj doma.
- Nechceš špagety? - Nie, rybie prsty.
A čo tak pizzu?
Áno, pizzu.
Môže byť? A akú pizzu?
Len so syrom a paradajkovou omáčkou.
Bez hríbov? Čo tak… Ups.
Dovoľte.
- Naozaj nemusíš. Páči sa. - Nie, rád.
Ďakujem. Mám doslova plné ruky.
Ako sa voláš, kamoš?
Nicholas.
Nicholas. Koľko máš rokov?
Štyri.
Štyri? To je dosť.
- Nie, nie je. - Ale áno je.
Nie, nie je.
Isteže je. Toto je jeden a to je málo.
Toto je dva a to je viac.
Toto je tri a to je veľa.
Ale toto je štyri a to je dosť.
Toto je jeden a to je málo.
- Toto je dva a to je viac. - Áno?
Toto je tri a to je…
Veľa.
- Hej. Tri… - Áno.
…a to je veľa.
Štyri je dosť.
- Bože. - To je ono.
Väčšinu noci si bola hore,
cítila si, ako ťa dusia čerstvo nepochované spomienky.
Nakoniec si konečne zaspala o 4.30 ráno.
Zobudíš sa s istotou, že tvojou prioritou musí byť
ochrániť rodinu.
Znovu získať rovnováhu.
Hej. Iste.
Robím, čo môžem, ale vravím, dostalo by nás to do horšej pozície
pri Vybranom výbore pre financie v porovnaní s terajškom.
Áno, zvláštna otázka.
Isteže chcem naďalej riadiť fondy.
No… Čože? To nezávisí od teba.
To rozhodnutie učiní
väčšina rodiny so súhlasom trustového fondu.
Premýšľaš nad predchádzajúcim dňom,
keď si to skoro všetko povedala Robertovi,
a si rada, že si to neurobila.
Dobre.
Myslí si, že on je silný, ale v skutočnosti nie je.
Stretla si ho, keď akurát dokončil univerzitu.
Je od teba o dva roky mladší.
Bol hanblivý
a vďaka tomu sa zdal byť mladší.
A okamžite si ho chcela chrániť.
Dobre, nebudem kričať, ak ty nebudeš kričať.
Ten chuj mi zložil.
- To bol Hugo? - Hej, sráč jeden,
vyhráža sa mi, že rodinnú charitu vezme inam.
- To nie je veľmi bratské. - Pretože je nevlastný.
No tak. Iba breše, nehryzie, zlatko.
Áno, ale problémom je, že z jeho brechotu
kňučí aj zvyšok rodiny.
Posratá svorka čiváv.
Vieš, všetky tie mimovládky a charity vidia
ako spôsob pre daňové úľavy a akože ekológiu.
Nechápu, že musia skutočne pracovať…
- Vieš, čo robíš, a… - …inak… Áno.
Áno, viem.
Dnes navarím večeru.
To je veľmi milá ponuka,
ale si veľmi, veľmi vystresovaná kvôli tej knihe, tak netreba.
Ach, to. To vôbec nič nie je.
- Naozaj nič. Hlúposť. - Určite?
Áno. Na chvíľku zbehnem do práce,
vrátim sa a trochu to tu zorganizujem
a potom pôjdem na nákup a pripravím tvoje obľúbené sole meunière.
Dobre. No, to znie celkom lahodne, doriti.
A môžeme byť trochu nezbední
a vypiť fľašu Puligny-Montrachet, ktorú nám dal Roger.
Dobre. Musím bežať.
Niekto musí tých posratých nemeckých špicov držať na uzde.
- Vzal som si kľúče? - Vo vrecku, zlato.
Manželstvo je krehké.
Nielen tvoje, ale všetky.
Treba udržiavať rovnováhu
a myslíš si, že tvoje sa ti podarilo udržať na správnej ceste.
- Prepáč. Pomôžeš mi, prosím? - Áno.
Iste. Čo potrebujete?
Áno. Hľadám vysávač.
Niečo konkrétne?
No, moja žena robila väčšinu domácich prác.
- Už zomrela, vieš. - To ma naozaj mrzí.
Si veľmi milý.
Potrebujem asi niečo ľahké.
Niečo, čo taký starý chlap ako ja dokáže nosiť hore-dole schodmi.
Iste. Myslím, že mám presne to, čo hľadáte.
Prosím, tadiaľto.
Toto je Dyson, kráľ vysávačov.
Super výkonný. Vlastne jeho vysávanie nič neprekoná.
Na trhu nie je nič výkonnejšie.
A je celkom ľahký, takže sa ľahko nosí hore-dole po schodoch.
Fascinujúce. Nuž, je… je to…
je to zvláštny prístroj, však?
Najvyššia trieda. Revolučná technológia.
- Za svoju cenu, samozrejme. - Koľko?
299 libier.
Ja neviem. Asi mi bude lepšie
s niečím, čo sa podobá na môj starý model.
Niečo ako… ako ten.
Áno, Hoover Breeze Evo.
Oveľa menší výkon. Rozumná ekonomická voľba.
Smiem len… Teda. Ten je oveľa ťažší, všakže?
Nie som si istý, či som naň dosť silný,
vieš, tie schody.
Asi…
Možno by bolo lepšie niečo bez elektriny.
Bissel. Nevolajú sa tak?
S valčekmi, čo zachytávajú prach, keď prejdú…
Áno. Tu je. Áno. Čo tento?
Aký hrubý máte v byte koberec?
Nie v byte. V dome.
Je to dom s terasou a záhradou a…
Koberce či rohože? Alebo podlahy?
No, dole je drevená podlaha a nejaké koberce.
Hore sú väčšinou koberce. Čo myslíš?
Každý z nich to zvládne.
No, aký je medzi nimi rozdiel?
Nie, nedajú sa porovnávať.
Jeden je Maserati a druhý je Toyota Camry.
Nemám auto.
Chcem povedať, že oba plnia rovnakú úlohu,
len jeden ju robí lepšie.
Čo by si urobil na mojom mieste?
Dyson.
Ty si odborník.
Nesklame vás. Stojí za to.
Nedalo sa nevšimnúť si netrpezlivosť.
Prečo bol taký znepokojený?
Určite nie starec, ktorý si nebol istý, aký si má kúpiť vysávač.
Chcete ho doručiť?
Stálo by to viac?
Nie, je zadarmo pre všetky objednávky nad 50 libier.
Milé.
Takže doručiť, alebo si ho vezmete?
Doručenie by veľmi pomohlo.
Meno, prosím?
Józef Teodor Konrad Korzeniowski.
Môžete mi to vyhláskovať?
J-Ó-Z-E-F.
S dĺžňom nad O.
Ako?
S dĺžňom, ktorý sa nakláňa doprava
namiesto opačného, čo smeruje doľava.
Ako je napríklad vo fráze à propos.
Hej. Áno. Radšej mi to napíšte.
A aj adresu, prosím.
Napísal som pravé meno Josepha Conrada.
Nieže by vedel, kto je Joseph Conrad,
ale jeho skutočné meno má viac písmen,
a tak bude mať problém s miestom.
To po S je L?
To je K.
PRE NICHOLASA RAVENSCROFTA
Ako zaplatíte?
Ak môžem, rád by som to dal na kreditnú kartu.
Si si istý, že by som si nemal kúpiť ten druhý?
Vravel som, myslím, že tento je skvelý.
- Ja len, nie… - Prosím?
Nie som si istý. Ako to povedať?
Je to dosť peňazí pre niekoho na dôchodku.
- Ale… - Prepáč mi to.
Asi to… asi to nedokážem.
Pardon za zmenu názoru.
Veľmi si mi pomohol. Dúfam, že som neplytval tvojím časom.
Ďakujem.
Dúfal som, že sa aspoň priblíži,
aby ma presvedčil na kúpu,
ale bol neschopný.
Úplná stratená existencia.
Bude z neho ľahká korisť.
Ránko, Catherine. Gratulujem.
Ďakujem, Jodie.
- Ránko, Catherine. - Jisoo.
Ako to dopadlo?
Dobre.
Viem, že to neznášaš.
Gratulujem, Catherine.
Ďakujem, Meg.
Prišlo ti veľa pozdravov.
- Tieto sú zhora. - Sú krásne.
Poslali aj šampanské.
To je tá cena?
Ach, áno.
- Môžem si ju poťažkať? - Áno. Iste. Je ťažká.
- Gratulujem. - Vďaka.
Gratulujem, Catherine.
Chcem vidieť Simonov výraz,
keď uvidí tú cenu.
Ako ide sťahovanie?
No, ide.
Asi sa vlastne nikdy neprestaneš sťahovať, kým sa nesťahuješ znova.
- Kávu? - Prosím.
- Inak, výborne, Cathy. - Ďakujem. Ďakujem, Simon.
Tak, čo teraz?
No, niekto chce z môjho dokumentu urobiť film.
- Hej. Film. - To je…
- skvelé. Áno. - Však?
- Áno. - Ale Američania sa asi
úplne, veď vieš, nestotožnia s kultúrou internátnych škôl.
- Asi nie. - Hej.
Hej, ale chcú, aby ju hrala Jodie Foster.
- Dobre. - Hej.
Je skvelá.
- Však? Však? - Áno.
Ak si o tom chceš pohovoriť, daj vedieť…
- Rozhodne. - …lebo mám skúsenosti
s pár filmármi.
- Áno, viem. - Dobre.
- Ďakujem. - Jasné, Cathy.
Je to pravda? Filmová adaptácia?
Nie. Len som chcela vidieť jeho výraz.
Si hrozná.
Však?
VYVOLÁVANIE FOTIEK
Tu sú vaše fotky, negatívy a USB kľúč.
Čakal som, že fotolab odmietne vyhotoviť kópie
kvôli obnaženému obsahu fotiek,
ale nepovedali ani slovo.
ROBERT RAVENSCROFT OSOBNÉ A NALIEHAVÉ
Mal som pripravenú muníciu.
Už som len musel hodiť granát.
Hej. Dobre. Takže len kliknem tam. Však?
- Príjemný deň, pane. - Aj vám.
Vieš, že len hŕstka ľudí
mohla vedieť o udalostiach, čo inšpirovali knihu,
a samú seba viníš za to,
že si nepátrala s rovnakou vervou, s akou by si pátrala,
keby si pracovala na akejkoľvek inej kauze.
KTO TO VIE POLÍCIA
SVEDOK – ČAŠNÍK
OTEC = MŔTVY MATKA = MŔTVA?
Nancy Brigstockovú si stretla iba raz, pred desiatimi rokmi,
a myslíš si, že si možno podcenila jej silu.
NANCY BRIGSTOCKOVÁ
Možno tá krehká, stará žena zvíťazila nad smrťou
a teraz si ide aj po teba.
- Pani Brigstocková? - Áno.
Som Catherine.
- Dáte si čaj alebo kávu? - Nie, ďakujem.
Úprimnú sústrasť.
Prepáčte?
Váš… Váš manžel…
V liste ste mi napísali,
- že váš manžel umrel. - Ach, áno. Ďakujem.
Áno.
Takže… čo pre vás môžem urobiť?
Myslíte niekedy na mňa?
Pretože ja na vás myslím každý deň.
Prekvapilo ma, že ste sa nikdy neozvali.
Ani ste sa neunúvali prísť synovi na pohreb.
Neposlali ste ani kvety.
Áno. Nie.
Áno, mrzí ma to…
Mohli ste urobiť aspoň to.
Slušilo by sa, potom, čo sa stalo.
Aj vy ste matka. Mali by ste také veci chápať.
Som tu teraz, pani Brigstocková.
Keď sa to stalo, povedali ste polícii, že ste môjho syna nikdy nestretli.
Jonathana.
Ale stretli ste sa.
Stretli ste ho, však?
Áno.
Prečo ste teda klamali? Prečo ste nepovedali pravdu?
Skrátka som si nemyslela, že to pomôže.
Nepomôže? Nepomôže komu? Vám?
Nie, nie. Nikomu.
Dobre, áno. Posunuli ste sa.
„Boli ste z toho vonku“, ako sa vraví.
Prešlo vám to. Len ďalšie skryté tajomstvo.
- Nie. - Môj život je odvtedy utrpením.
Každý jeden deň.
Už nepracujem. Prišla som o všetko.
Áno. To ma mrzí.
Takže, ak chcete spraviť, čo sa sluší,
radšej hovorte,
pretože toto je asi vaša posledná šanca.
Viete, nie je to jednoduché, pani Brigstocková.
Vlastne je to, veľmi, veľmi komplikované…
Komplikované… Komplikované? Nie, nie, nie je to komplikované.
- Umieram. Nevyliečiteľná rakovina. - Veľ…
Veľmi ma to mrzí.
Tak už to nie je také komplikované, čo?
Prepáčte. Nemyslím, že by som…
Nemyslím, že vám moje slová nejako pomôžu.
Váš syn sa volá Nicholas, však?
Áno.
Chcem ho stretnúť.
Prosím?
Chcem stretnúť vášho syna.
- Nie. - Len na chvíľku.
- Nie. Nie. Prepáčte, to nedovolím. - Určite chápete.
Váš syn pobehuje po svete, zatiaľ čo môj hnije v zemi.
Nicholas dlhuje svoj život môjmu synovi.
Mal by vedieť, že nebyť Jonathana, nebol by tu.
Prepáčte. Bolo chybou sem prísť.
Ste neuveriteľná.
Ako môžete v noci spávať? Ako môžete so sebou žiť?
Mrzí ma, že ste chorá, ale nemám vám ako pomôcť.
- Zachránil vám syna. - Nuž, kiežby nie.
Nie ste unavená z pretvárky na niekoho, kým nie ste?
Áno, to je ono. Utekajte. Do toho.
Nancy Brigstocková umrela v roku 2011.
- Prežil len manžel. - Nie, manžel umrel.
PANI BRIGSTOCKOVÁ 20. ROKOV UČENIA
Nie, rozhodne žije.
Volá sa Stephen Brigstocke, má 77 rokov.
Učiteľ na dôchodku, vyštudoval Cambridge. Býva v Londýne.
Máš naňho nejaký kontakt?
- Páči sa. Adresa a telefón. - Vďaka.
Poslala som ti ich aj mailom.
Nekontaktuj ho.
Chcem len vedieť, čo robil posledné roky.
A o čom je kauza?
STEPHEN BRIGSTOCKE PEDOFIL?
Ešte neviem.
Asi to nič nie je. Len… Ďakujem, Jisoo.
- Ďakujem. - Iste.
Svojej hrozbe si priradila meno a tvár.
Máš kontrolu nad procesom.
Znova sa sústredíš.
Znova sa cítiš bezpečne…
ale je ti jasné, že sa musíš dostať k Stephenovi Brigstockovi,
skôr než napácha skutočné škody.
TEŠÍM SA NA VEČERU
Zatváranie.
Zdravím, Fond NÁDEJ. Tu Janise. Kam vás prepojím?
CHARITATÍVNY FOND NÁDEJ
Prepáčte?
Áno. Ako vám pomôžem?
Áno. Mám balík pre pána Roberta Ravenscrofta.
Mohli ste ho nechať dole na recepcii, viete.
Áno, viem, ale čaká naň
a povedali mi,
aby som sa uistil, že k nemu bezpečne príde.
- Poviem to sekretárke. - Ďakujem.
Dole.
Zatváranie dverí.
- Ahoj, Rex. - Ahoj, Catherine.
- Aký je morský jazyk? - Skvelý. Ešte pláva.
Výborne. Vezmem dva. Vďaka.
Iste. Chceš ich vykostiť?
Nie. Len im odrež hlavy.
- Dobre. - Ďakujem.
Na začiatku vzťahu
si išla s Robertom na výlet do Paríža.
V reštaurácii na Île Saint-Louis
ste si obaja dali morský jazyk, sole meunière, chutil mu.
Nie si zanietenou kuchárkou, ale ten recept si sa naučila.
Upečieš ho vždy,
keď si chceš s Robertom zaspomínať na šťastnejšie, jednoduchšie časy.
Mám pasažiera.
- Chceš vlastne tie hlavy? - Nie. Nechaj si ich.
- Daj ich Emme. - Dobre. Vďaka.
- Čau. - Dobre. Ahoj.
Robert.
Tu sú podklady, ktoré ste chceli, a toto prišlo nedávno.
Vraj ste naň čakal.
Ďakujem. Len mi to polož na stôl.
Ešte niečo, Robert?
Nie. To je všetko. Pekný večer, Emily.
Ďakujem. Aj vám.
Len nechaj otvorené, ak môžeš.
Áno.
Robert riadi firmu,
ktorá zastrešuje niekoľko mimovládok,
mnohé z nich založila jeho rodina na charitu a prestíž,
ale zároveň aj ako prostriedok, ako obísť pravidlá proti praniu špinavých peňazí.
DOKONALÝ CUDZINEC E. J. PRESTON
Emily! Emily!
Emily!
- Robert? - Prepáč, Emily.
Odkiaľ to prišlo?
Niekto to nechal na recepcii.
- Kto? - Janise vravela, že nejaký starec.
Vraj ste na to čakali. Nič viac nepovedal.
A ten muž, ako vyzeral?
Vravela, že vyzeral trochu, no, zanedbane, bez domova, ale slušný.
Neostal tu, len tu nechal obálku a odišiel.
- Nejaký problém? - Nie.
To nič. Ďakujem. Uvidíme sa zajtra.
- Pekný večer, pán Ravenscroft. - Vďaka.
Zatváranie.
Spoznal hotel, kde vznikli fotky…
ale nedokáže odtrhnúť oči od Catherine.
Tvár je bezpochyby jej,
hoci tento výraz nepozná.
Táto Catherine na fotkách nie je jeho žena.
Bože.
Toto je mladá žena, ktorá prekypuje túžbou,
užíva si potešenie absolútne bez zábran.
Jej sexualita v najčistejšej forme, oddelená od neho.
Túto Catherine nespoznáva,
ani vzrušenie, ktoré pociťuje, skryté pod úzkosťou a bolesťou.
Nikdy nevynecháš telefonát s mamou raz za týždeň.
Hoci v poslednej dobe sú to uponáhľané, ľahostajné rozhovory
a máš pocit, že si zaslúži viac.
Tvoja mama začala byť zmätená z dátumov a časov,
ale zatiaľ sa netreba ničoho báť.
Haló?
Mami. Ako sa máš?
Aký si mala týždeň?
Skvelý. Ďakujem.
Tichý, veď vieš, ale veľmi pekný.
Kedy si sa vrátila z dovolenky?
Už dávno.
Vieš, už sme sa aj veľakrát stretli.
- Bola si sa pozrieť na Emmino nové bábo? - Ach, áno. Vzali ma.
Sú veľmi milí.
- Zlaté dieťatko. Samý úsmev. - Naozaj?
A čo Nick a práca?
Hej. Hej, páči sa mu, myslím.
Áno, naozaj.
To je fantastické. Veľmi múdry chlapec.
Prepáč, že som sa v posledných týždňoch nezastavila.
Bolo to trochu hektické. Vieš, s tým sťahovaním a tak.
Nebuď smiešna. Bola si tu predvčerom.
Som rada, že sme sa včera stretli.
Nie, mami, nebola som u teba dva týždne.
S Robertom sme sa sťahovali.
To som nevedela.
Vieš, zmenili sme dom.
Pozri, čo tak rodinný obed,
a môžem priviesť aj Nicka a, veď vieš, prídem po teba?
Nie, nemusíš ma vyzdvihnúť, Catherine. Skočím na autobus.
Dobre. No, môžeme to prebrať.
Ako sa má Aleena? Stará sa o všetko?
Je úžasná.
Dobre. Nuž, chceš, aby chodila častejšie?
Vieš, teda, možno každý deň, len, veď vieš, počas týždňa.
Ach, bože, nie. Nie.
Sedíme a pozeráme spolu telku.
Gauč po nej smrdí od kari.
- Tak ťa má asi naozaj rada. - Je milá.
Dobre, mami. No, ja… Hej, radšej sa vrátim k večeri a…
- Čoskoro však zavolám. Dobre? - Dobre, zlatko.
- Mám ťa rada. Áno. Ahoj. - Ahoj. Maj sa. Ahoj.
Vieš, že kráčaš po špičkách okolo maminho jemného úpadku.
Ešte nie je pomenovaný, ale postupne sa odhaľuje.
VEČERA BUDE O 19. MŇAM! CMUK
Robert vie, kedy fotky vznikli.
Počas výletu v Taliansku.
Spomína si, že časť tej dovolenky zmeškal.
Odletel domov skôr…
VEČERA BUDE O 19. MŇAM! CMUK
…a Catherine a Nicholasa tam nechal.
- Haló? - Nick. Čau, tu otec.
Ahoj.
Počuj, už si jedol?
Nie.
No, zastavím sa
a vezmem ťa na večeru.
Musel som dlho pracovať a umieram od hladu.
Bude to rýchlovka.
Pôjdeme do tej krčmy pri tebe. Mám to cestou domov, kamoš.
Inak, mama sa ti snaží dovolať.
Hej. Hej. Hej, viem. Viem.
Hovoril som s ňou, ničoho sa neboj.
Uvidíme sa, synak.
Dobre.
VEČERA JE HOTOVÁ? CMUK
Robert nereagoval na tvoje hovory či správy.
Trápi ťa to. Ani nezavolal, aby sa ospravedlnil.
Myslíš si, že je sebecký. Vôbec na teba nemyslí.
Ranilo ťa to.
UŽ JE 19:45
KIEŽBY SI MI DAL VEDIEŤ SKÔR CMUK
Catherine sa mýli.
Robert za ostatné dve hodiny nemyslel na nič iné, len na ňu.
Predtým, ako spoznal Catherine,
nemal Robert veľkú sexuálnu prax.
A hoci o tom nikdy nehovorili…
ČO SA DEJE?
…vždy sa obával, že Catherine má viac skúseností ako on.
Vždy sa preto cítil nesebaisto.
- Ideme? - Ešte nie som pripravený.
To nič. Vyjdem hore a počkám.
Sadni si. Som tu sám.
Smrdí to tam od trávy.
Robert tam nebol,
odkedy s Catherine pred tromi mesiacmi pomohli Nicholasovi presťahovať sa.
To miesto ho odpudzuje,
ale presviedča sám seba, že od bytu plného študentov sa to dalo čakať.
Ibaže Nicholas nie je študent.
Robert by to nepriznal,
ale je hlboko sklamaný z toho, kým sa Nicholas stal.
Hovorí si, že jeho syn mal kedysi obrovský potenciál
a cíti ďalší nával hnevu voči Catherine.
Je to jej chyba.
Vždy uprednostňovala prácu a svoje potešenie
a zanedbávala vlastného syna.
A teraz Nicholasa odstrčila.
Presvedčila Roberta,
že by preňho bolo dobré, keby sa osamostatnil.
No tak, kamoš. Montpelier?
Majú tie krokety z bravčových líčok, čo tak zbožňuješ.
Môžeš tam počkať. Hneď som tam.
Máš čas, kamoš.
Ktovie, kde ťa to dostane.
Hej, bolo by super, keby mám prácu
a trochu viac si zarobím.
Skvelé.
Neviem. Možno.
Asi by som sa chcel…
dostať na manažérsku pozíciu a niečo také.
Vlastne mi dali plán na takých päť rokov.
Po jednom mesiaci, tak tuším vraveli, sa skončí školenie
a potom budem mať zamestnanecké výhody a tak.
Takže, no, bolo by to super, nie?
Áno. Áno. Hej, to je fantastické.
Takže, ako to ide s bytom a tak?
Netrávim tam teraz veľa času.
- Prečo? - Stretol som dievča,
a dosť veľa času trávim u nej.
Povedz mi o nej.
Nie je veľmi čo.
Nemyslím, že by bola mamina šálka kávy.
S ňou to nemá nič spoločné, no nie? Teda, kto je, že ťa súdi?
Takže to dievča, aké je?
No, chceli by sme ísť toto leto na výlet,
ale neviem, či si našporím.
Kam?
Niečo lacné.
Možno Malorka alebo Španielsko.
A čo Taliansko?
Asi hej. Majú tam pekné pláže?
Áno, isteže.
Nepamätáš si na našu dovolenku, keď si bol malý?
- Nie. - Hej, mal si asi päť.
V polovici dovolenky som musel ísť domov kvôli práci.
A nechal som ťa s mamou osamote.
- Matne. Nie úplne. - Áno. Len na pár dní.
Vtedy ma to fakt veľmi mrzelo.
Skrátka som ťa nemal nechať osamote s tvojou mamou.
Nemusí ťa to mrzieť, oci, lebo si nepamätám.
Nie, ale, na… naozaj ma to mrzí.
Určite si nespomínaš?
Nestretla tam mama nejakého kamaráta?
Hovorím ti, nespomínam si.
Svoju priateľku by si mal zobrať na pekné miesto. Pomôžem ti.
Rád by som, ale mame sa to nebude páčiť.
Vraví, že je to proti pravidlám a musím si to vyriešiť sám.
No, tak kašľať na ňu.
Ďakujem.
- Ešte fľašu? - Nie, stačí táto.
Je neospravedlniteľne zlé.
Dobre. Hneď sa vrátim.
Čo sa stalo?
Zlatko?
Bože.
Prišli do kancelárie.
Kto ich poslal?
Neviem.
Kto ich ešte má?
Ja neviem.
Nevieš?
Čoskoro to môže byť na internete. Sadni si.
Pozri sa na ne.
Kto ti ich dal?
Pozri sa na ne.
Prosím, ja len…
Pozorne sa na ne pozri.
Prosím, Robert. Viem to vysvetliť.
Ja len… Zlatko, prosím prestaň.
Ako si mohla?
Veľmi ma to mrzí.
Bože, mala som ti to povedať.
Čo presne sa stalo?
Nie je to tak…
Bolo to veľmi dávno. V…
Viem, presne, kedy to bolo. V tej izbe sme boli spolu.
Viem. Mala som to povedať.
Spomínam si, že sme sa vtedy ledva milovali.
A preto som ti kúpil túto posratú bielizeň.
Robert, prestaň. Poviem ti to, ale len počúvaj.
- Už to dáva zmysel. - Musíš počúvať.
Po tejto dovolenke…
Po tejto… Nechaj ma hovoriť, Catherine.
Po tejto prekliatej dovolenke
si mi povedala, že sa chceš vrátiť do práce.
- Áno. No… - Áno. „Som deprimovaná.
Chýba mi práca. Už neviem, kto som.“
To boli sračky.
Nudilo ťa byť matkou. A nudilo ťa byť mojou manželkou.
- Nie. Nie. - Nie, nuda,
- a potrebovala si pozornosť. - Nie, Robert. Nie je…
Bohvie, koľko ich ešte bolo.
Všetky tie skurvené služobky.
Nie, nie, nie. Robert, prosím.
Niet divu, že máš migrény vždy, keď chcem s tebou spať.
Viem. Prepáč.
- Nie lebo nechcem. - Zjavne som nebol dosť.
Nie, nie. Bol. Bol. Si dosť, zlatko.
Mal som počúvnuť rodinu. Kurva, varovali ma pred tebou!
Zlatko, prestaň. Ak ma vypočuješ, zlatko.
Vypočuť ťa?
Nechcela som, aby si nás tam nechal.
Spomínaš si?
Žiadala som ťa, nechoď. Do práce,
neopúšťaj nás s Nickom.
Spomínaš si? Nechcela som byť sama. Chcela som…
Ty si neuveriteľná. Vravíš, že…
- Nie. Chcela som byť s… - Vraj je to moja vina.
- Nie, nie. - Samozrejme, vždy si obeť,
však?
No, áno, som. Ja…
Nie, nie. Naozaj si myslíš, že dokážeš všetko odôvodniť?
Môžeš… Skrátka každým manipuluješ,
kým ty sa prezentuješ ako skurvená svätica.
Nebuď krutý.
Ja som… ja som krutý? Catherine.
Pokračovalo to?
- Nie. - Kto to bol?
On…
- Kurva, chcem vedieť, kto to bol. - Prosím.
Nejaký taliansky čašník?
- Nie. Nebol. - Sex… na dovolenke?
- Nadržaný tínedžer. Rýchlovka. - Nie.
Alebo britský turistka na dovolenke s cestovkou.
- Trochu slnka, pár pív… - Nie.
…a dá každému.
Iste, väčšinou so sebou nemajú svoje posraté deti, že?
Ja viem. Ale nebolo to tak.
Tak, ako to bolo? Lebo fotil Nicka.
Náš syn bol tam. Náš syn.
- Ja viem. Mrzí ma to. Veľmi ma to mrzí. - Ako si mu to mohla urobiť?
Urobiť to mne je jedna vec, ale jemu?
Jasné, že sa ledva bavíte.
Jasné, že sa na teba ani nepozrie.
Kvôli tomu, čo videl?
- Nie, nie. Nie. - Videl to?
Počul?
Nie, Nick nič nepočul. Prisahám.
Uistila som sa, aby nič nepočul ani nevidel.
Tak to je fantázia. Si matka storočia.
Daj si to ku skurveným cenám.
Som nahovno matka. Viem.
Ale nič nepočul. O ničom nevie.
Čítal túto knihu, nie, Catherine?
Áno, viem, že čítal. Ale ešte si to nespojil.
- Neuveriteľné. - Takže…
Napísal ju on?
Čože? Nepočujem ťa.
- Nemohol. - Tak kto?
Neviem.
- Asi jeho otec. - Jeho otec?
Áno. Myslím, že jeho otec.
Och, preboha. Bolo to posraté decko, však?
Koľko mal rokov?
Je mŕtvy. Zomrel.
Preto si mi to nepovedala.
Myslela si si, že ti to prešlo.
Nie, myslela som, že by som mohla zabudnúť.
- To hovorím. - Myslela si, že ti to prešlo.
Nemôžem. Prosím, zlatko. Prosím.
- Chcem ti to povedať. - Že ti to prešlo.
Prosím, nechoď. Všetko ti poviem.
- Prosím. - Nechytaj sa ma.
Prosím, Robert. Neodchádzaj. Prosím, ostaň. Neopúšťaj ma.
- To nič. Len si prečítam knihu. - Zlatko. Prosím.
Vravím, nechytaj sa ma!
Dobre. Veľmi ma to mrzí.
Robert, prosím, neopúšťaj ma.
Nechoď.
Robert! Robert! Prosím, ne…
Nie je to tak, ako si myslíš, zlatko!
PODĽA ROMÁNU RENÉE KNIGHTOVEJ
POKOJ POKOJ POKOJ
Preklad titulkov: Jozef Ferencz